SKOGS ADMINISTRATIONEN 269* 



I ined anledning liäraf till bcmälte justerare den 14 fel)ruari alläten skrifvelse anförde 

 kronofogden följande. 



I nämnda annons hade Schmidl infordrat anbud a sågtiinrner, skeppstiinmer, pappers- 

 ved och props, hvilka anbud enligt annonsen borde afgifvas för sägtimmer per engelsk ku- 

 bikfot, för skeppstiinmer efter svensk kubikfot samt för props och pappersved per engelsk 

 kub i k famn. 



I § 56 af kungl. förordningen den 9 oktober 1885 om mått och vikt stadgades att, 

 med visst undantag, frän den I januari 1889 i kronans räkenskaper och förhandlingar en- 

 dast det nya mått- och viktsystemet finge användas. 



Denna bestämmelse hade tydligen icke efterlefts af skogsstatens tjänstemän, utan hade 

 helt visst såväl nämnde tjänstemän som ock för öfrigt andra försäljare af virke vid försälj- 

 ningarna utbjudit virke i engelskt eller annat enligt gängse affärskutym vanligt mått, och helt 

 visst skulle en laglydighet härutinnan frän skogsstatstjänstemännens sida beröfvat kronan 

 många fördelaktiga virkesanbud, som i stället skulle kommit mindre laglydiga säljare till godo. 



Ingifna anbud ä kronan tillhöriga skogsalster pröfvades, dä anbudet uppginge till visst 

 belopp, af Kungl. Domänstyrelsen, och torde en del af de i anledning af annonsen gjorda 

 anbuden redan vara af nämnda Kungl. Styrelse antagna och godkända. 



Under sädana förhållanden kunde kronofogden icke finna annat än att nämnda myn- 

 dighet hade del i saken, samt att det dels därför och dels äfven i öfrigt vore olämpligt att 

 åtala en underlydande tjänsteman för en åtgärd, som allmänt och opåtaldt fått fortgå i år- 

 tionden, utan att öfverordnade myndigheter inlagt någon gensaga däremot, och utan att från 

 polismyndighetens eller vederbörande justerares sida något af hörts. 



Med denna syn på saken funne kronofogden sig icke för närvarande böra vidtaga an- 

 nan åtgärd mot jägmästaren Schmidt — allra helst som det ingalunda vore visadt, att för- 

 seelserna fullbordats inom det område, där han ägde föra åtal — än att han komme att 

 underrätta jägmästaren om hvad i ärendet förelupit. 



Med öfverlämnande af kronofogdens häröfver relaterade skrifvelse anförde justeraren 

 Äkerhjelm i skrifvelse den 15 februari 1913 till Kungl. Mynt- och Justeringsverket följande. 



Då jägmästaren Schmidt icke till sitt försvar för underlåtenheten att ställa sig till efter- 

 rättelse stadganden, som i fall som detta gällt ända sedan är 18SS, företett någon befallning 

 eller uppmaning från någon öfver honom stående myndighet att gä till väga som han gjort, 

 syntes justeraren, att t. f. kronofogden i sitt afvisande af justerarens anmälan om åtal brustit 

 i den skyldighet, som ålåge honom enligt § 46 i kungl. förordningen om mätt och vikt den 

 9 oktober 1S85, en skyldighet, som han skulle haft äfven om anmälan ej gjorts. 



Med anmälan till Kungl. Mynt- och Justeringsverket om hvad som ägt rum, finge ju- 

 steraren anhålla om bestämmelse, hvad han vidare hade att iakttaga i saken icke allenast i 

 förevarande fall utan äfven för framtiden, då samma eller liknande åsidosättande af lag före- 

 komme. 



Genom eder remiss den 20 februari 1913 anmodad att till eder inkomma med yttrande 

 i ärendet får Kungl. Domänstyrelsen afgifva följande utlåtande. 



Af kommerskollegii underdåniga berättelse för år 1910 framgår (sid. 73), att samman- 

 lagda värdet af de år 19 10 från riket utförda varorna uppgick till 592,864,140 kronor. 

 Däraf kommer på trävaror, oarbetade och bilade (grupp 14, sid. 58) 18,131,454 kronor, och 

 på trävaror, sågade och andra mer eller mindre arbetade (grupp 15, sid. 58 och 59) 246,605,025 

 kronor, eller tillsammans 264,736,479 kronor. Frändrages därifrån värdet af sådana varor, 

 som uppgifvas vara tillverkade af utländska trädslag, 90,520 kronor, återstår som exportvärde 

 af inhemskt virke, mer eller mindre förädladt 264,645,959 kronor. 



Exportvärdet af skogsprodukterna uppgick således år 1 910 till nära 45 procent af to- 

 tala exportvärdet. 



Sägadt virke ingick med omkring hälften af värdet å exporterade trävaror af inhemskt 

 ursprung. 



I åberopade underdåniga berättelse angifvas mängderna i kubikmeter eller kilogram. 

 Däraf får dock ej dragas den slutsatsen att försäljningen ägt rum enligt dessa mått, åtmin. 

 stone ej hvad rymdmåttet beträffar, utan uppgifterna härom hafva omräknats till metriskt mått_ 



Enär England och dess nuvarande eller förutvarande besittningar äro de ojämförligt 

 största köparna af svenskt trä, ske försäljningarna vid export nästan uteslutande i engelskt 

 mått. Det sågade virket säljes per standard om 165 engelska kubikfot, och hvarje planka 

 och bräda mätes i engelska fot och engelska tum. Oarbetadt eller biladt trä, d. v. s. spiror, 

 slanor, telegraf- eller telefonstolpar, pål- och mintimmer, pappersved, props (grufstolpar^ o. s. v. 

 säljas per load, standard eller kubikfamn, hvarje sådant mått innehållande visst antal engelska 

 kubikfot. 



Skogsvårdsföreningens Tidskri/t, FackaJ delningen , rgrj. S 



