OM NEPTICULA SERICOPEZA ZELL, ETT SKADEDJUR PÅ LÖNNENS FRUKTER. 299* 



Sidoinskärningarne mellan segmenten äro tämligen djupa, men rygg- 

 och buksidan af dem bildar nästan en rak linje. 



Inga utskott finnas på buksidan, i motsats till de flesta andra 

 Neptuula-\?ixver som på metatorax samt 2 — 7 abdominalsegmenten bära 

 ett par korta koniska utskott, som tjänstgöra som lokomotionsorgan. 



Kutikulan är slät, utan något toment. 



På protorax samt det io:de abdominalsegmentet finnas förtjocknin- 

 gar i kutikulan, som utmärkas genom sin mörkare färg. 



På öfversidan af protorax märka vi (fig. 8) ett par jämnsmala, brun- 

 gula ränder, som divergera svagt bakåt; de.s.sa äro otvifvelaktigt att 

 uppfatta som rester af den tvådelade protoracalsköld som finnes hos så 

 många fjärillarver och af hvilken åtminstone hos ett par andra Keptiada- 

 arter, t. ex. N. angidifasciella, större 

 rester finnas kvar. 



På undersidan af protorax (fig. 6) 

 finnes i midten en annan ännu sma- 

 lare staf, som baktill grenar sig något; 

 denna är säkerligen en rest af den 

 enkla ventrala sköld, som så många 

 fjärillarver hafva och hvaraf den ofvan- 

 nämnda N. angidifasciella likaledes 

 har större rester kvar. 



I bakkroppens spets finnas likale- 

 des stödande element bestående af 

 kitinstafvar, som med sina spetsar 

 stöda den kägelformigt upphöjda 

 analöppningens väggar. Fig. 7 visar 



dessa delar på ett afkastadt larvskinn. På ryggsidan synes en tämligen 

 smal, jämnbred list (d), som når nästan fram till främre gränsen af seg- 

 mentet men ej räcker längre än till analkäglans bas. 



På sidorna finnas ett par lister (1), som synas utgöra förtjockningar 

 af själfva ändtarmens vägg; dessa äro svagt böjda samt i de distala 

 ^/s gaffelgrenade (fig. 7). 



Slutligen finnes på den ventrala sidan en större platta (v), som 

 består af tvänne bakåt konvergerande skänklar sammanbundna med en 

 bred tvärslå på midten. Dessa strukturer synas hafva till uppgift att 

 stöda bakkroppens spets, hvilket torde hafva en viss betydelse, dels vid 

 lokomotionen, dels vid exkrementens uttömning. 



Hufvudet (fig. 8) karaktäriseras framför allt därigenom att det är 

 djupt insänkt uti protorax; och i motsats till många andra minerare- 

 larver, som kunna draga in hufvudet i protorax, så är det hos såväl 



Fig. 



tet. 



7. Kitinlister på s>ista abdominalsegmen- 

 efter exuvie; d. dorsal list; v. ventral 

 d:o; /. lateral list. 



