3 2 4* SKOGSADMlXISTRATIOXtN. 



2) Utmarken är undantagen från arrendet och ställd under skogsstatens vård och för- 

 valtning, likvisst utan att vara till kronopark afsati; i sådan händelse är arrendatorn tillför- 

 säkrad rätt till viss årlig utsyning af husbehofsvirke äfvensom, i förekommande fall, till bete 

 i viss utsträckning. 



3) Utmarken är inbegripen under arrendet med rätt för arrendatorn att i öfverensstäm- 

 melse med gällande hushållningsplan och arrendekontraktets närmare bestämmelser därifrån 

 tillgodonjuta skogsfangst och bete. Beträffande denna arrendalors rätt till skogsfångst har 

 under olika tider plägat på olika sätt stipuleras. Under äldre tid har arrendatorn, där do- 

 mänens skogsaikaslning antagits i väsentlig grad öfverstiga husbehofvet, understundom till- 

 erkänts rätt att fritt disponera öfver årliga skogsafkastningen mot erläggande af visst årligt 

 skogsarrende att redovisa på samma sätt som jordbruksarrendet; denna upplåtelseform före- 

 kommer endast i ett försvinnande fatal fall och användes icke vid nya upplåtelser. I senare 

 tid har plägat förordnas antingen att arrendatorn skall äga öfver skogsafkastningen, i den 

 mån den icke erfordras till egendomens husbehof, fritt förfoga eller ock, såsom numera all- 

 tid sker i dylika fall, att arrendatorn endast får begagna virkesafkastningen till egendomens 

 husbehof och efter anvisning eller utsyning genom skogspersonalen. 



Den rätt till skogsfangst, som arrendator genom kontrakt erhållit, har understundom 

 icke förslagit till täckande af egendomens husbehof; ibland åter har den lämnat honom möj- 

 lighet till särskild inkomst genom virkesförsäljning. I hvarje fall har emellertid vid arrende- 

 beloppets bestämmande hänsyn tagits till arrendators rätt i förevarande hänseende, hvadan 

 statsverket genom årliga arrendebeloppen godtgjorts för dylik skogsupplåtelse; enahanda för- 

 hållande råder med afseende å förekommande betesrätt. I vissa län hafva vid arrendeupp- 

 skattningen dessa förmåner till värde angifvits, men så har emellertid ej alltid skett. Det 

 synes Styrelsen, som om — ehuru understundom andra arrendebelopp erhållits än de vid 

 uppskattningarna antagna och i åtskilliga fall värdet af dessa förmåner helt eller delvis mot- 

 väges af arrendator ålagd skyldighet att svara för onera och utskylder för utmarksområde — 

 likväl dessa värden skulle kunna med fördel läggas till grund för den fördelning inom för- 

 valtningsenhetens bokföring, som enligt hvad ofvan angifvits synes böra äga rum särskildt 

 mellan jordbruk och skogsbruk. Vid härefter skeende uppskattningar torde uppskattnings- 

 männen Ijöra beräkna särskildt arrendevärde å egendomen såsom jordbruksfastighet som ock 

 visst värde å hvar och en af de särskilda förmåner i fråga om husbehofsvirke, bete m. m., 

 hvilka ansetts böra medfölja arrendet. 



För vinnande af det utaf jordbruksutskottet såsom önskvärdt ansedda syftemål att få. 

 värdet af virke till förekommande nybyggnader godtskrifvet skogsskötseln vill Styrelsen tillse, 

 att härför nödig värdering vid framdeles skeende upprättande af förslag till nybyggnader all- 

 tid äger rum. 



För ifrågavarande bokföring, i hvad på Domänstyrelsen ankommer, finnas ej nödiga 

 arbetskrafter bland Styrelsens personal tillgängliga; och då det måste antagas att den personr 

 som blefve sysselsatt därmed, skulle vara nödgad att uteslutande ägna sig häråt, vill det sy 

 nas Styrelsen, som om denne borde för samma arbeten godtgöras med belopp, motsvarande 

 hvad som utgår till ordinarie befattningshafvare inom första lönegraden i ämbetsverket. Sty- 

 relsen far fördenskull härmed utbedja sig nådigt bemyndigande att antaga för ifrågavarande 

 arbeten lämplig person äfvensom alt därför utbetala ersättning till honom med belopp, ej 

 öfverstigande, hvad som utgår till ordinarie befattningshafvare inom första lönegraden i Sty- 

 relsen, för hvilket ändamål Styrelsen anhåller om ett särskildt anslag å intill 4,000 kronor 

 för år 1 91 3. 



Stockholm den 31 december 1912. 



Underdånigst: 



Karl Fredknberg. 



\V. Roos. Th. Örtenblad. Gunnar Söderlind. 



Fredrik Giöbel. Th. Hermelin. Conrad Stiernspetz. 



Gerh. Alexandersson. „ ^ „ , , 



E. G. Fahlcrantz. 



Domänstyrelsens underdåniga yttrande angående bestämmelser rörande ut>= 

 syning och stämpling å skyddsskogar. 



TILL KONUNGEN. 



I underdånig skrifvelse till Eders Kungl. Maj:t den 24 december 1909 angående be- 

 stämmelser rörande utsyning och stämpling å skyddsskogar har domänstyrelsen hemställt dels 



