SKOGSADMIMSTRATIONEN. 32 5* 



oin ine<klelanclc af bestämmelser utaf hiifviulsakligcn det i samma underdåniga skrifvelse an- 

 gifna innehåll rörande tillämpningen af lagen den 24 jidi 1903 angående skyddsskogar dels 

 ock om bemyndigande för styrelsen att utfärda de reglementariska fureskrifter, som i samma 

 syfte kunde vara erforderliga. 



Med underdånig skrifvelse den 22 november 191 1 angående giltighetstiden för kronans 

 vid utsyning inom skyddsskogarna träden åsatta stäm])elmärken, har domänstyrelsen till 

 Eders Kungl. Maj:t öfverlämnat ett ärende rörande sådan, i Jämtlands län u])])kommen fråga. 



Sistnämnda ärende, som sålunda rör afverkningskontrollen vid skyddsskogslagens till- 

 lämpning, torde därför komma att behandlas i sammanhang med förstnämnda ärende, som 

 ock innefattar kontrollen öfver skyddsskogslagens tillämpning. 



För samma ändamål får domänstyrclsen härjämte till Eders Kungl. Maj:t öfverlämna 

 ännu ett ärende, som inkommit till styrelsen den 19 december 191 1, och som äfvcn rör af- 

 verkningskontrollen, ehuru i fråga om utan utsyning för husbehof afverkadt virke; och får 

 styrelsen härvid i underdånighet anföra följande. 



Assistenten i Rätans revir, extra jägmästaren A, C. Lindhe, har nämligen i ärendet 

 påstått missbruk af rätten till afverkning för husbehof utan utsyning pä så sätt, att inom 

 Klöfsjö by i Klöfsjö socken utan utsyning för uppgifvet husbehofsändamål inom skydds- 

 skogsområdet afverkadt virke försägas vid byns såg sammanblandadt med sågvirke frän två 

 mindre delar af byns skog, hvilka ej tillhöra skyddsskogsområdet samt sedermera säljes till- 

 sammans med sistnämnda sågvirke. Möjlighet härtill har erhållits genom att skyddsskogs- 

 gränsen afskär nämnda två mindre delar af byaskogen, hvarför jägmästareassistenten med 

 revirförvaltarens och öfverjägmästarens tillstyrkan föreslagit ändring af skyddsskogsgränsens 

 sträckning i syfte, att omnämnda tvä mindre delar af byaskogen skulle intagas i skydds- 

 skogsområdet. 



Som denna skyddsskogsgräns blifvit fastställd af Eders Kungl. Maj:t genom nådigt be- 

 slut den 31 december 1909 och ändringsförslaget icke är förenligt med skyddsskogslagen 

 af den 24 juli 1903, har styrelsen meddelat skogstjänstemännen här i afskrift bilagda be- 

 sked. Detta fall torde emellertid icke vara enastående, emedan skyddsskogsgränsen på 

 mänga ställen inom Jämtlands och Kopparbergs län afskära byaskogar och hemmansskiften. 

 Härigenom uppstår emellertid samma svårighet med afverkningskontrollen, som är rådande 

 i landskapet Västerbotten genom att hemmansägarna äfven där hafva fri dispositionsrätt till 

 en del af sin skog, ehuru där ej till alla träd ä en viss del af skogen såsom å de af skydds- 

 skogsgränsen genomskurna byaskogarna, utan till alla icke undermåliga träd å hela skogen. 

 I dimensionslagen — af den 24 juli 1 903 — finnas dock bestämmelser, som i någon mån 

 möjliggöra kontroll öfver afverkningen, hvilka bestämmelser nu varit under omarbetning hos 

 norrländska skogsvårdskommittén ; men skyddsskogslagen saknar helt och hållet motsvarande 

 bestämmelser, hvarför jägmästareassistenten icke utan fog anmärkt, att skyddsskogslagen 

 blifvit så godt som utan all kraft i fråga om den af skyddsskogsgränsen genomskurna bya- 

 skogen. 



I sammanhang härmed anser sig styrelsen härjämte böra öfverlämna en styrkt afskrift 

 af sin skrifvelse n:r S II: 985 den 26 juni 1909 till öfverjägmästaren i Mellersta Norrlands 

 distrikt — en liknande skrifvelse afläts samtidigt till öfverjägmästaren i Gefle-Dala distrikt — , 

 innefattande de enda reglementariska föreskrifter, som styrelsen hittills ansett sig kunna ut- 

 lärda för skogsstatens tjänstemän, som skola verkställa utsyningarna och handhafva kontrollen 

 öfver afverkningarna å skyddsskogarna. Att dessa föreskrifter emellertid icke äro tillräckliga, 

 framgår dels af öfverjägmästarens i Mellersta Norrlands distrikt i afskrift här bilagda skrif- 

 velse af den S december 1909, hvilken skrifvelse jämte skyddsskogsgränsens då förestående 

 definitiva fastställande utgjorde närmaste anledningen till domänstyrelsens här ofvan först 

 åberopade underdåniga skrifvelse den 24 december 1 909 angående bestämmelser rörande 

 utsyning och stämpling ä skyddsskogar, dels af styrelsens här i afskrift bilagda skrifvelse 

 n:r S II: 1660 den 29 december 1909 till öfverjägmästaren i Mellersta Norrlands distrikt 

 angående hyggesbevis vid utsyning inom skyddsskogsomräde, dels ock af likaledes här i af- 

 skrifter bilagda skrifvelser till domänstyrelsen från skogsvärdsstyrelsen i Jämtlands län den 

 I juli 1909 och, såsom utlåtande däröfver, från öfverjägmästaren i Mellersta Norrlands 

 distrikt den II september 1 909. 



Som norrländska skogsvårdskommittén i sitt den 16 mars 19 12 afgifna betänkande ej 

 tagit skyddsskogslagen under ompröfning, och styrelsens förenämnda underdåniga skrifvelser 

 den 24 december 1909, och den 22 novemVjer 191 1, lära vara öfverlämnade till den under 

 den 16 juni 191 1 af Eders Kungl. Maj;t tillsatta skogslagstifiningskommittén, får styrelsen 

 ifrågasätta, huruvida ej de förenämnda med denna underdåniga skrifvelse öfverlämnade hand- 



