344* EUG. HEMNERG. 



till full mognad (enligt meddelande i bref till förf. från direktören för 

 K. Skogsinstitutet A. Wahlgren). 



Afvenbokens invandring och spridningsbiologi. 



Danmarks och Sveriges geologiska undersökning i förening med 

 växtpaläontologiska forskningar har skänkt oss inblick i afvenbokens, 

 liksom andra växters invandring efter istiden. 



Efter den stora inlandsisens afsmältning och inträdda gynnsamma 

 klimatförhållanden, har detta trädslag jämte andra, hvaraf de mest an- 

 märkningsvärda voro gran och idegran, under en viss period ryckt upp 

 från sydligare trakter genom Hertigdömena till Jutland för att äter därifrån 

 undanträngas och försvinna. Afvenboken och idegranen återvände samma 

 väg under en senare tidsperiod, granen uteblef, men infördes i nutiden 

 till ofvannämnda landområden genom kulturen. 



Frågan huruvida dessa trädslags försvinnande må tillskrifvas åter- 

 upprepad nedisning (interglacialteorien) eller om dessa oscillationer i 

 vegetationen ägde andra, ännu icke kända orsaker, kan icke här utgöra 

 föremål för utredning. 



Genom undersökning af s. k. interglaciala mossar och diatomacé- 

 jordlager, samt därvid gjorda fynd af afvenboknötter och rester, kan med 

 visshet fastslås, att detta trädslag ingått i dåtida skogsvegetationen i 

 norra Tyskland och Danmark. 



N. O. HOLST anför efter C. A. Weber: (Uber Litorina und Präli- 

 torinabildungen der Kieler Föhrde) ett fynd af afvenbok i submarin 

 lefvertorf (se Holst). 



N. Hartz (see Hartz och Östruf') har funnit rester af detta trädslag 

 i s. k. interglaciala mossar vid Brörup, Fredricia och Veile, allt i Jutland. 



Samme vetenskapsman (se Hartz) har iakttagit rester af detta träd- 

 slag i diluvialsland å Seland vid Alleröd och vid Stenstrup pä Fyen, 

 båda fynden ursprungligen härstammande från interglaciala mossar. N. O. 

 HOLST (anf arbete) framhåller såsom motsvarighet till ofvan anförda 

 Weberska fyndet i Kielerbukten, att Gertz funnit nötter af afvenbok pä 

 1,25 — 1,50 meters djup i en gulaktig gyttja under torfven i den s. k. 

 Söte mosse i Önnarps socken å kartbladet Trelleborg. 



Holst anser detta fynd vara af postglacial natur och framhåller, att 

 afvenboken kort efter sitt postglaciala uppträdande omkring sydvästra 

 delen af Östersjön åter blifvit undanträngd.* — 



* Holst hyllar teorien om endast en nedisningsperiod, efter hvilken temperaturkurvan 

 successivt höjt sig, för att, såsom GuNNAR Andersson påvisat, nå sin kulmen under Ancylus- 

 tiden, med en medeltemperatur, som med minst 2 grader öfversteg nutidens. Skulle likväl 

 afvenboken förefunnits rccent i s. Skåne under postglacial tid, så skiille den utan tvifvel 



