^go* K. WlliF.CK. 



vårdsfören. Tidskrift innevarande år {/o) samt senast Holmhrens, i pro- 

 gram för skogsvårdsföreningens g:de exkursion 7 -to aug. 1913 {yi) 

 tryckta, avgjorda förordande a\ traktiuiggningens införande i Norrland. 

 Nämnas bör slutligen att också Norrländska skocsnardsko.m.miiikn i 

 sitt betänkande 1912 (y^) konstaterat, att avverkningarna allt fortfarande 

 ofta ha »en mer eller mindre utpräglad karaktär av timmerblädning» och 

 att den av norrländska skogsiörvaltningens huvuduppgifter, som ligger 

 i nödvändigheten av att i de gamla avverkade beståndens ställe få upp 

 växtliga ungskogar, fortfarande år i stor utsträckning oförverkligad. 



Det är också författarens egen erfarenhet, att den »utpräglade grupp- 

 och beståndshushållning» i för\'ngringssyfte,som nyssnämnda kommitté ställt 

 som framtidens önskemål, ännu helt visst i mycket ringa mån är förverk- 

 ligad å tiomila-reviren i övre Norrland, och att det halva å hela öre pr 

 är och hektar, vilket staten likvisst under senaste åren nedlagt på skogs- 

 odling och hyggesrensning inom de tre nordligaste distrikten,' ännu ej 

 hunnit på något mera iögonfallande sätt upphjälpa en ofta njugg natur. 

 Och vad som behövs för en väsentlig förbättring i beståndvården och 

 föryngringsförhållandena i dessa trakter är påtagligen ej blott utredningar 

 av rent kunskapsteoretisk art, utan framför allt större insatser i penningar 

 och levande arbetskraft. 



Att man beträffande tillämpligheten i dessa trakter av metoder, bruk- 

 liga i ett intensivare skogsbruk, likväl har åtskilligt att utexperimentera 

 och modifiera är otvivelaktigt, och skogsförsöksxäsendets betydelse och 

 förpliktelser härvidlag ha ofta framhållits. Områden inom det norrländska 

 skogsbruket, som i synnerhet äro i behov a\ vidgad kännedom, vunnen 

 på grund\ al a\ noggranna experiment, äro sålunda avverkningssättens 

 företräden med hänsyn till efterföljande självföryngring, olika markbered- 

 ningssätts verkan i samma avseende, diverse kulturproblem — såväl med 

 hänsyn till metoder som fröproveniens, samt slutligen dikningssättens 

 effektivitet och värdet av därigenom gjorda landvinningar. Inom dessa 

 områden har skogsförsöksanstaltens båda avdelningar också påbörjat en 

 hel rad, delvis ganska brett anlagda undersökningar, \ ilkas resultat emeller- 

 tid av helt naturliga skäl ännu till stor del länge måste avvara en slut- 

 giltig tolkning. 



I avvaktan härpå, har anstalten sökt att i samband med andra fält- 

 arbeten jämväl undersöka de resultat, som eventuellt vunnits vid de icke 

 så få äldre försök i samma riktning, vilka under 1880- och QO-talen an- 



' Enligt en a\ I'. ( >. \'ki,ani>kr samnianställd jänitiirelsctablå [jg \ ort) ulgiftcrna 

 för skogsodling och liyggesrenMiing under år 1910 pv licklar skogsmark inom de olika 

 distrikten följande: Luleå 0,4, Skelleflcå 0,4, Umeå, 1,6, Mellersta — Norrlan<ls 11. ( läflc 

 Dala 6, Bergslags 30, ()stra 50, Västra 55, Smålands 21 ocli Södra 1 14 öre. 



