OM S.l AI.VSADli OCH SKOOSOlJl I N< . 1 ()\KK NOKKI.AM). 



40; 



höjd. Vida talrikare voro de unga granarna, ehuru de flesta a\' synner- 

 ligen undermälig beskaffenhet, antingen små gulaktiga, bland riset dolda 

 plantor eller större, yvigt utbredda individer av dålig form och med svag 

 höjdtillväxt. Flertalet av dessa marbuskar föreföllo att hårstamma från 

 tiden före ytornas anläggning. Inalles beräknades antalet smågranar på 

 ytan (— ])r hektar) uppgå till c:a 2,500, \ara\' 17- å 1800 så pass stora 



Ur Statens Skogsfiireclksanstalts samlingar. 



Foto. fort', juni 1912. 



Tig. 7. Gammal, oväxtlig och starkt förMuojKul granskog med inströdda tallar ocli björkar 

 a Ljusa kronopark, Edefors socken och Bodens revir, Norrbottens län. Bilden visar beskaffen- 

 heten av den skog, vari de i texten omtalade försöksytorna n:o 15 »tladcs. 



Alter versumpfter und unwiichsiger Fichtenbestand mit eingestreiiten Kiefern und Birken im Staatswald I^jusu, 

 Revier Boden, Kirchspiel Edefors, Norrbott.n. Das Bild zeigt den Zustand des Waldes, in welchem die in 



den Figuren 8 und 9 wiedergegebenen Probetliichen angelegt wurden. 



buskar, att de voro synliga ovan ristäcket. I föryngringen å ytan 

 ingår därjämte åtskillig glasbjörk, \ara\- somliga individ brett ut sig 

 till vidkroniga vargar >. Ur skoglig synpunkt måste såväl markförbätt- 

 ringen som beständsföryngringen å denna parcell anses fullkomligt miss- 

 lyckade. 



Avdelning 2 



har av sitt gamla bestånd ett i o-tal tallöverståndare kvar. Marken är 

 å ytans nedre del nog fortfarande något syrlig, men har i all synnerhet 

 å dess östliga, högre del fått en godartad, frisk karaktär. Här träffas 



