4 '4' 



E. WILiELK. 



plantor eller plantgrupper pr hektar, men av en synnerligen god växt- 

 lighet. Medelhöjden var i juli 191 2 1.75 m-, varav ej mindre än 1,08 m. 

 kom på den senaste 5-åriga tillväxten. 



Ett annat lyckat kulturförsök, säkerligen ett av de allra äldsta i 

 hela Norrbotten, visar fig. 11. Kulturen ifråga ligger i Bodens revir å 

 kronoparken Alträsks nuvarande område, vilket dock vid den tidpunkt 

 på 1880-talet, när sådden gjordes, befann sig i det s. k. Baltiska bola- 

 gets ägo. Sådden, som tydligen blott varit ett enstaka försök, omfattar 

 endast några få ar. Marken är en i allo godartad sydlut på vattenrul- 

 lad, fint grusig och något stenblandad morän under marina gränsen. 

 Den nuvarande markbetäckningen består av ett tämligen slutet täcke av 

 lavar och mossor {Cladina siluatica, Cladonicc, HylocoDiiiim parietinuni 

 och //. pvolifenan. Dicrana och Polytricha). gräs (Aira flcxuosa), ris 

 (Myrtillus nigra, Vaccinium Vitis Idcsa, Lycopodiwii coniplanatum), örter 

 (Melampyrmn pratense) samt enstaka sly av glasbjörk och rönn. Sedan 

 nyligen en lätt gallring i de alltför tätt uppvuxna tallgrupperna vidta- 

 gits, befanns det c:a 25-åriga beståndet våren 19 13 hålla en brösthöjds- 

 diameter av i medeltal 4 cm. samt en längd av 4,2 m., varav 0.8 m. 

 utgör den senaste 5-åriga tillväxten. Ser man blott till huvudstammarna 

 i varje såddruta, bli motsvarande tal betydligt högre, nämUgen respek- 

 tive 6,2 cm., 5.4 m. och 1,2 m. Denna kultur har redan förut av SCHOTTE 

 (j-f) blivit omnämnd och avbildad i Skogsvårdsföreningens tidskrift. 



Huruvida de nyssnämnda sådderna å Aborrträsklidens och Alträsk 

 kronoparker utförts med frö från trakten eller åtminstone av nords\'ensk 

 proveniens, har visserligen ej nu kunnat med full visshet utrönas, men 

 plantornas utseende och härdighet talar härför. I synnerhet torde man 

 ganska visst kunna antaga detta beträffande sådden på Alträsk, hvilkens 

 obetydliga omfattning och enastående förekomst på denna gamla bolags- 

 mark talar för, att man här blott av kuriositetsintresse roat sig med att 

 utså en handfull hemklängt frö. 



Pä just detta sätt veta vi dess bättre med full visshet, att den i 

 fig. 13 avbildade talldungen tillkommit. Denna dunge ligger å en stor, 

 år 1888 uppkommen bränna å den s. k. Björkbacken inom Piteä revir 

 mellan Högbackens och Siksjö skjutsstationer å vägen Långträsk^ — Ar- 

 vid.sjaur. Kronojägaren på bevakningstrakten utsådde här är i8go rent 

 försöksvis på en plats utmed vägen en smula tallfrö. som han själv 

 klängt av kött, insamlad i trakten. Det är denna sådd, som givit upp- 

 hov till trädgruppen ifråga. På brännan i ö\rigt kom återväxten från 

 den omgivande skogen, som mest består av gammal gran, mycket klent, 

 varför också här år 1896 tallfrö utsåddes, vilket emellertid köpts söder- 

 ifrån, sannolikt från Söderfors i Uppland. Även efter denna sådd upp- 



