OM SJÄLVSÅDD OCH SKOGSODLING I ÖVRE NORRLAND. 4 2 1='' 



utsädet i regel tagits frän avnämnare i Bergslagen och södra Sverige, 

 kan fröet blott till ringa del ha varit av mellan- eller nordsvensk härkomst. 

 Vid 29 stycken tallkulturer inom Piteå revir, utförda under tiden 1890 

 — 1901, blev så t. ex. frö från reviret blott använt till 5, under det ut- 

 sädet till de övriga 24 var inköpt söderifrån, huvudsakligen frän kläng- 

 anstalten i Hultsfred i Smaland. Alldeles samma förhållande möta vi på 

 de övriga nordsvenska reviren; man har vanligen nöjt sig med frö från 

 l^ergsiagen eller »småländska höglandet» för att ej tala om de sydli- 

 gaste norrländska landskapen. En granskning av Norr- och Västerbot- 

 tens-revirens fröräkningar från en något senare tidpunkt, nämligen 3-års- 

 perioden 1905^ — ^1907, visar, att man fortfarande tog det mesta tallfröet 

 söderifrån, låt vara att det i några få fall varit av säker norrländsk 

 härkomst. Ar 1905 köpte sålunda Gellivare, Malmesjaurs och Bjurholms 

 revir sitt fröbehov från vS venska fröklängnings akt. -bolaget; N, Lycksele 

 från Ljusdals fröklängningsanstalt; blott Råneå från fröklängningsanstalten 

 i Boden, Ar 1906 köpte Bodens, Arvidsjaurs, Älfsby, Vilhelmina och 

 Asele revir från Svenska fröklängnings akt. -bolaget; Malmesjaurs och 

 Stensele från Bergslags fröklängnings akt. -bolag; N. Lycksele från Ljus- 

 dals fröklängningsanstalt ;Piteå från Gideå-Husums akt. -bolags klängan- 

 stalt (Trehörningsjö, Ångermanland); blott Kalix synes sått frö från re- 

 viret. Ar 1907 fick Arvidsjaurs revir frö från Fören. f. Skogsvård (dock 

 av säker nordsvenk proveniens!); Älfsby från Svenska Skogsfrökontoret, 

 Stensele och Fredrika från Bergslags fröklängnings akt. -bolag; Gellivare 

 och Råneå från Gideå-Husums akt. -bolag; N. Lycksele från Holmsunds 

 akt. bolag (Västerb. län); under det att nu åtminstone 5 revir: Torneå, 

 Tärendö, Kalix, Bodens och Degerfors sådde med frö från reviret. 

 Detta år antyder i själva verket en begynnande förbättring i fröanskaff- 

 ningsförhållandena för de norra reviren, en sak som dock först med in- 

 rättandet av Hällnäs fröklängningsanstalt bli\it någorlunda tillfredsstäl- 

 lande ordnad. 



I full överensstämmelse härmed står också det faktum, att de kul- 

 turer, som revirförvaltningarna i de båda nordligaste länen under de 

 senaste åren utfört med tallfrö från samma eller närbelägna re\ir, för- 

 såvitt man ännu kan se, lova ett i allmänhet vida bättre resultat än de 

 gamla kulturerna. 



Jämte den alltför sydliga fröpro\eniensen, vilken jag anser ha varit 

 huvudorsaken till de äldre tallkulturernas misslyckande i övre Norrland, 

 kommer också att i .somliga fall en alltför liten fröm.ängd pr ytenhet 

 blivit använd. Nordsvensk tallkott lämnar vid klängning i regel en för- 

 hållandevis betydligt större mängd slött fni än den sydsvenska kotten, 

 och även sedan fröet blivit på vanligt sätt kastat, visar det ofta gan.ska 



