OM SJÄI.VSÅDU OCH SKOGSODLING I ÖVRK NOKRI,ANI). 



425' 



döda plantor, efter samma tid på Kaxaheden vid Gällivare 7 % ^oda och 

 20 % döda plantor och slutligen efter 2 år på den ännu kargare Kuor- 

 tesrova-heden 6 % goda och 47 % döda plantor, allt under det motsva- 

 rande tal för Torneå-tallen varit 20 och 8, 28 och 6 samt 1 1 och 35, 

 också ingår en mindre motståndskraft mot torka hos den förra tallpro- 

 veniensen än hos den senare. Några jämförande siffror över nederbör- 

 den på kulturplatserna under de kritiska åren äro ej ännu sammanställda, 

 men komma att framläggas i samband med en framtida, mera omfattande 

 redogörelse över skogsförsöksanstaltens proveniensförsök. 



Försöksanstaltens planteringsfält väcka också tvivel om, huruvida den 

 avsevärt större trygghet för plantornas fortbestånd, som HOL.MGREN och 

 flera med honom tydligtvis velat finna i planteringen i motsats till sådden, 

 verkligen existerar, åtminstone vid användandet av de enklare och billigare 

 planteringsmetoder, som t. v. enbart kunna tänkas tillämpade i praktiken. 

 Hur stor procent döda och svaga plantor — även på parceller med hem- 

 ortens fröproveniens — som redan efter 1 a 2 år finnas på försöksytorna 

 vid Alträsk, Kavaheden och Kuortesrova, är redan i det föregående visat. 

 Efterföljande tablå visar den procent, till vilken hjälpkultur efter döda 

 plantor våren 191 3 befanns behövlig på de då 2-åriga planteringsfälten å 

 Älvdalens kronopark (Osterdalarnes revir), Särna kronopark (Särna revir), 

 Oxböle (Bispgårdens skolrevir), Västbyn och Hårkaskogen (Östersunds 

 revir), Renålandet (Frostvikens revir) och Svartberget (Degerfors revir). 

 Av de å dessa fält befintliga tallprovenienserna ha de från Sydsverige 



Tab. g. 



