43 o* E. WIBECK. 



Denna kan vanligen ej tagas direkt på planteringsfältet, utan får oftast 

 hämtas ett längre eller kortare stycke därifrån. I varje fall erfordras 

 minst en man att gräva upp jorden och 2 man att i en särskild bår bära 

 den fram till planteringslaget. Detta arbete är i själva verket det tyngsta 

 i hela planteringsapparaten, varför de män, som sysselsättas därmed, 

 emellanåt böra få byta plats med spettarna, som ha den lindrigaste upp- 

 giften. Dessutom behöves ett hjon, som från de jordhögar, vilka bärarna 

 utstjälpa, efter behov påfyller det fyllj ordsförråd, som varje plantor lämp- 

 ligen flyttar med sig i en hink. 'Sled denna anordning har jag funnit 

 arbetsapparaten fungera jämnast, och under gynnsamma förhållanden kan 

 själva arbetet vid en spettplantering på detta sätt utföras för c:a 32 kr. 

 pr hektar. Lägges härtill självkostnaden för plantorna, vilken i betrak- 

 tande av arbetet med plantskolan och med hänsyn till den gallring av 

 materialet, som alltid är nödvändig, knappast kan sättas lägre än till 2 kr. 

 på varje tusental 2-åriga tallplantor, äro vi därmed uppe i 40 kr. pr hektar, 

 d. v. s. samma summa, som för rutsådd av en lika stor areal. I mänga 

 fall kräver emellertid anskaffningen av lämplig fylljord betydligt kost- 

 sammare anordningar, så t. ex. kan man nödgas särskilt tillreda den av 

 myrjord och sand, av vilka endera eller båda slagen kanske från rätt be- 

 tydliga avstånd få köras till planteringsfältet. På exponerade lokaler, helst 

 i närheten av fjällgränsen, torde också de utsatta plantorna få lov att 

 skyddas genom kring plantan anbragta grenstycken eller stenar."^ Tack 

 vare behovet av dylika extra arbeten skulle nog plantering i övre Norr- 

 land och i fjälltrakterna komma att ofta nog ställa sig ej obetydligt 

 dyrare än sådd, även med nu gällande, höga fröpriser. I ännu högre 

 grad bleve detta givetvis fallet, om andra planteringsmetoder än spett- 

 plantering där skulle befinnas erforderliga. Likaså skulle en sänkning 

 av fröprisen genast bet}-da en ansenligt större \inst för sådden än för 

 planteringen. 



På grund av vad som i det föregående anförts, tror jag icke, att 

 det vore lämpligt att utan ytterligare, grundliga försök vid skogskultur 

 i övre Norrland i stor utsträckning övergå till planteringen, utan ser 

 tills vidare i en med tillräckligt antal frö av hemortens proveniens ut- 

 förd rutsådd, den både billigaste och mest lofvande kulturmetoden för 

 de platser, där konstkultur överhuvud taget är av nöden. Våra strävanden 

 böra framför allt inriktas på att större mängder av åtminstone tallfröet 

 i övre Norrland tillvaratagas, där kottsättningen alls icke synes 

 infalla så sparsamt och med sä långa mellanrum som man förut 



' Dylika anordningar torde också behövas vid rutsådd på samma plats, hvarför den 

 härför erforderliga kostnadsökningen ju också skulle drabba denna metod ! 



