EN ABNORM BARRK AIJ.NING HOS lAI.I.EN. 443* 



efter sin död kunde ha ta<^its i besittning av detta mycel, och att svampens 

 närvaro sålunda endast var sekundär, undersökte ja^ även sädana barr, 

 som genom sin ljusnande färgton och brunfläckiga utseende tillkännagåvo, 

 att de voro stadda i avdöende. Ett snitt genom själva basen av kort- 

 skottet visade, att vävnaderna här ännu voro fullt friska, cellernas plasma- 

 tiska innehåll tydde icke på något sjukligt tillstånd; cellkärnorna voro 

 väl bibehållna, och väggarna voro icke förslemmade. Något längre upp 

 på barret ovanför slidan, där färgen stötte i gulgrönt, var emellertid 

 parenkymet tydligen fullständigt dött. Cellerna voro så gott som full- 

 ständigt blottade på plasmatiskt innehåll, endast här och där kunde 

 spåras några rester efter kärnor och klorofyllkorn. För övrigt anträffades 

 i så gott som alla stora mängder hartsdroppar av växlande storlek. På 

 övre delen av det ifrågavarande barret förekom en stor mängd mörk- 

 bruna fläckar, somliga icke större än ett knappnålshuvud och skarpt 

 begränsade, andra mera utbredda, bandliknande, med vaga konturer. 

 Här visade parenkymcellerna de för barrvävnaderna typiska destruktions- 

 fenomenen, det förstörda cellinnehållet var brunfärgat och homogent, 

 och väggarnas mittlameller delvis starkt svällda. I alla dessa missfärgade 

 vävnadspartier, men också endast i dessa, förekom ett tunnväggigt ofär- 

 gat mycel, och det torde därför icke få anses allt för vågat, om man 

 drar den slutsatsen, att barret blivit angripet av en parasitsvamp, som 

 från de många från varandra isolerade infektionshärdarna utövade ett 

 så menligt inflytande på detsamma, att det i sin helhet höll på att duka 

 under. Det är även tydligt, att de döende vävnaderna sedermera med 

 största lätthet tagas i besittning av svampens hyfer, som inom kort tränga 

 ned i barrets basala delar inom slidan. Under tiden har emellertid kort- 

 skottet isolerats från stammen av ett korkskikt, genom vars delvisa 

 resorption det slutligen lösgöres och fälles till marken. 



Det återstod alltså nu att avgöra, i vad mån som de förut om- 

 talade stamskadorna kunde ställas i samband med ett svampangrepp på 

 själva barren. Åtminstone i ett fall syntes mig detta vara sannolikt. 

 Som jag redan nämnt, förekommo understundom runt själva kortskotts- 

 baserna små dynlika döda vävnadspartier. Att dessa framträdde som 

 små ansvällningar, torde bero på att deras celler hade starkt svällda 

 väggar. För övrigt voro de brunfärgade med ett homogent innehåll, 

 och de inströdda intercellularerna voro till stor del utfyllda av en brun- 

 färgad massa. I denna döda vävnad förekommo massor av tunnväggiga 

 och ofärgade hyfer, och i övrigt fullständigt överensstämmande med 

 dem, som iakttagits i själva barren. Omöjligt är det sålunda icke, att 

 det parasitiska svampmycelet från dessa gått över till själva barken och 

 där fortsatt sitt förstörelseverk. 



