EN ABNORM HARRFÄI.LNING HOS TALLF.N. 445 



liv, voro emellertid cellerna särdeles näringsfattiga. Stärkelse saknades 

 fullständigt, och först ytterligare 3 cm. längre ned i stammen kunde 

 sådan påvisas. Den förekom dock mycket sparsamt och uteslutande i 

 märgstrålarna och i cellerna närmast kambiet. Denna oregelbundenhet i 

 stärkelsens uppträdande vinner en naturlig förklaring, om man antar, 

 att mycelet var av parasitisk natur. Vävnader, som råka under inflytande 

 av sådana mycel, pläga nämligen, innan de fullständigt dödas, först 

 tömmas på alla anhopade näringsämnen, en proce.ss, som tf)rde bero pä 

 hyfernas enzymatiska verkningar. För övrigt kan här nämnas, att den 

 nya vedringen för året icke ännu (10. 6) börjat anläggas, och en försening 

 i utvecklingen kunde sålunda även i detta fall fastställas. 



Även sådana barkskador, som icke utgingo från grenarnas spetsar, 

 utan som åt alla håll omgåvos av levande vävnad, voro tätt genomsatta 

 av ofärgade hyfer, och förstörelsen tycktes här i första hand ha gått ut 

 över märgstrålarna, som såväl i bark som ved voro mycket starkt brun- 

 färgade. Genom märgstrålarna hade mycelet inträngt i märgen, som 

 var fullständigt förstörd. 



För att om möjligt fastställa, vilken svamp som kunde ha varit 

 orsaken till den ovan närmare skildrade barrfällningen, tog jag en del 

 av de under försommaren insamlade barren under kultur. De lades den 

 25 september i fuktig kammare, och efter en tid av omkring tre veckor 

 visade sig på många av dem en mängd små blygråa, korta, streckformade 

 fläckar, vilka så småningom framträdde något upphöjda över barrets 

 ytvävnad och öppnade sig genom en längdspricka. Genom denna utpres- 

 sades i form av gråvita klumpar en tallös mängd små encelliga, stav- 

 formade konidier. De streckliknande kropparna voro sålunda pyknider 

 (jfr. fig. 6). Dessa, som i litteraturen äro kända under namn av Lep- 

 tostroma pinastri Desm. (sid. 338) och Depazea lincaris ROSTRUP (1883, 

 sid. 260), äro dock ingenting annat än konidiestadiet till den allmänna 

 skyttesvampen, Lophodermium pinastri (Schrad.) Ciien'., och jag ansåg 

 mig sålunda ha anledning att antaga, att den under året flerstädes sär- 

 deles kraftiga barrfällningen i yngre tallkulturer i själva verket föror- 

 sakades av en skytteepidemi av osedvanlig styrka. En undersöknig av de 

 angripna kulturerna efter vegetationsperiodens slut var alltså för frågans 

 fullständiga klargörande av behovet påkallad, och jag har därför ännu 

 en gång besökt de båda kulturfälten i närheten av Eksjö. Detta skedde 

 den 23 oktober. Innan jag går vidare i behandlingen av skyttespörs- 

 målet, torde det därför vara lämpligt att redogöra för de resultat, som 

 denna förnyade undersökning medförde. 



