EN ABNORM HARRKÄLLNING HOS lALLKN. 4^5* 



genomväves av mycelet; han har till och med anträffat pyknidcr av 

 LophodermiuDi utvecklade pä stammen av årsplantor. Även Hartig 

 (sid. 95) omnämner, att mycelet plägar växa över till stammen, och att 

 plantorna med säkerhet äro dömda till undergång, så fort märgen bli- 

 vit angripen, v. TuBEUF (1901, sid. 40) däremot har icke kunnat finna 

 mycel i stammarna, vare sig på ettåriga eller tvååriga plantor. Gent- 

 emot detta anför Haack (sid. 482), att mycelet redan på senhösten går 

 över till stammen på årsplantorna, och på de 2: — 4:åriga når det stam- 

 mens vävnader tidigt påföljande vår. Över huvud taget skulle svampen 

 ha lättare att växa över från de primära barren till stammen än från 

 de definitiva kortskottsbarren, då de angripna kortskotten avgränsas ge- 

 nom en korkvävnad och snart avstötas. — Härtill kan jag anmärka, 

 att jag själv vid flera tillfällen på hösten funnit mycel i stammen av 

 angripna årsplantor. 



Någon bestämd uppgift om att svampen kan gå över i grenarna 

 även pä äldre tallar och döda dessa, har jag icke kunnat anträffa. 

 ROSTRUP (1883, sid. 271) synes dock hålla detta för troligt, men anser 

 tydligen, att det hör till sällsyntheterna, då det gäller vår vanliga tall. 

 Även i sin Plantepatologi (sid. 522) talar han om, att grenar kunna dö- 

 das av svampen. Så mycket bestämdare formulerar RoSTRUP (1883, sid. 

 265, 1887, sid. 244) detta påstående, då det gäller Piniis austriaca. 

 Skyttesvampen angriper nämligen även denna art och betydligt lättare 

 än vanlig tall, och mycelet går här fortare från de infekterade barren 

 över till grenarna, som fullständigt genomvävas. De kolossala härjnin- 

 gar, som skyttesvampen anställt bland den österrikiska tallen i Dan- 

 mark, ha gjort, att man nästan fullständigt har måst upphöra med att 

 odla densamma i detta land. Även hos oss skall skyttet vara en av 

 huvudorsakerna till att kulturer av P. austriaca visat sig så föga livs- 

 kraftiga. RosTRlP (1893, sid. 1 1 1) omnämner nämligen, att på Kullens 

 nordvästra sluttning 10: — i2:åriga kulturer på 12 tunnland angripits och 

 fullständigt dödats av skytte. Den framställning av sjukdomsförloppet, 

 som R08TRUP (1902, sid. 522) sedermera lämnar, avviker ganska mycket 

 från hans skildring av samma sak för den vanliga tallen. Mycelet skulle 

 nämligen tränga in i själva årsskotten, som därigenom få ett egendom- 

 ligt slappt utseende och bakåtböjda, ljusgröna och vid basen brunak- 

 tiga barr. Dessa bli emellertid snart fullständigt bruna och äro då upp- 

 fyllda av hyfer, som alltså i detta fall trängt in i barren från skott- 

 delarna. Först när detta har skett, framkomma apothecier på barren. 



Svårigheten att avgöra, vart ett i skottdelar anträftat mycel hör, är 

 ju alltid stor på grund därav, att de parasitiska svampmycelen ofta i 

 hög grad likna varandra. Särskilt då svampen, såsom fallet är med 



