EN AliNORM 1'>ARRFAI,I,NING HOS TALLEN. 47' 



6. Medel till förekommande av skytte. 



Skyttesvampens förödande uppträdande sammanhänger pä det när- 

 maste med våra tiders skogsbruk. Sedan man börjat att up|:)draga skog 

 genom kultur, ha betingelserna för skytteepidemiers uppkomst i hög 

 grad ökats, och mångenstädes på kontinenten omöjliggjorde dessa till en 

 början fullständigt uppdragande av tall, både som bestånd och i plant- 

 skolor. Särskilt för de senare var skyttet mycket ödesdigert och fruktat, 

 då det på kort tid kunde tillintetgöra ett stort och värdefullt plantma- 

 rial. Numera kan det dock sägas, att man i huvudsak är herre över 

 sjukdomen, och detta tack vare möjligheten att döda själva smittofröet. 

 Genom en rationellt utförd besprutning med s. k. bordeauxvätska räddas 

 kulturerna undan farsoten. Bordeauxvätskans verksamma beståndsdel 

 är kopparvitriol. Mer än hundra år har man känt till, att lösningar av 

 kopparsalt till och med i ytterst ringa koncentrationer verkade som ett 

 starkt gift på svampar (jfr. PréVOSt). Bordeauxvätskan användes, redan 

 innan den vunnit erkännande i litteraturen, flerstädes i Frankrike som 

 ett medel att förhindra förödande svampangrepp på vinkulturerna. I 

 skogsbrukets tjänst togs den först 1886 genom de försök, som detta och 

 följande år utfördes av tvenne fransmän Bartet och VuilXEMIN (sid. 

 628). Kort därefter vann metoden insteg även i Tyskland, där den för 

 närvarande anses som mycket tillförlitlig" och allmänt användes. 



Skyttespörsmålet hos oss har ända från och med framträdandet av 

 en inhemsk periodisk skogslitteratur varit föremål för livligt intresse. 

 Många äro här de redogörelser för försök att förekomma sjukdomen, 

 som pä skilda håll blivit utförda. Resultaten även som de förordade 

 skyddsåtgärderna visa dock föga överensstämmelse, vilket uppenbar- 

 ligen berott därpå, att man vid försökens anordningar utgått från 

 oriktiga förutsättningar. Då anledningen till sjukdomen i allmänhet an- 

 togs vara att söka i ogynnsamma klimatiska betingelser eller en olämp- 

 lig jordmån, gingo alla profylaktiska åtgärder ut på att söka skaffa plan- 

 torna ett effektivt skydd under vintern och källossningstiden, samt att 

 genom dräneringar förhindra, att marken skulle bli för sur. Sålunda re- 

 kommenderar Brlhx (sid. 52) såsom medel mot skytte i plantskolor 

 deras täckning med granris, medan ännu snön ligger kvar, eller ännu 

 bättre, innan den fallit. Karsberg (sid. 56) meddelar strax därefter det 

 fullkomligt negativa resultatet av en ristäckning; oaktat denna skydds- 

 åtgärd dogo de flesta plantor på våren av skytte. Vilket täckningsme- 

 del, som använts omnämnes dock icke. Samma negativa resultat fick 

 BRnRSTRÖM (sid. 25) bevittna. Han täckte sina plantskolor med tallris, 

 men skytte härjade det oaktat lika mycket som förut, och plantorna voro 



