4 (;UNNAR ANDERSSON 



de (Miikring 800,000 k\ km., ö\ er \ ilka sådana skogar ungefär synas vara 

 utbredda och mer eller mindre väl utbildade. Ingenstädes i världen 

 utanför den norra tempererade zonen synas jämförliga mängder barr- 

 trädsvirke förefinnas. 



Virket är vitt men lösfibrigt samt sämre än \ är talls. Särskilt medför 

 hartzbaltens koncentrering till grenkransens fästpunkter avsevärd olägen- 

 het, alldenstund knastarna vid torkningen lätt utfalla, något som natur- 

 ligen högeligen sänker värdet av lägre, ej kvistrena sortiment. Detta 

 oaktat har man i synnerhet under krigsåren i starkt stigande grad lärt 

 sätta värde på detta virke, som numera därnere anses ungefär likvärdigt 

 med den gran, som exporteras från Bosnien och Rumänien. ' 



Redan för rätt länge sedan började man såga paranåtall för lokala 

 behov. Av helt annan betydelse blev den emellertid, dä för något mera 

 än ett tiotal år sedan trävarukunnigt folk från Förenta staterna började 

 omhändertaga avverkning, försågning och försäljning. Vid tiden för 

 världskrigets början hade sågverksindustrien i Paranä redan nått en efter 

 sydamerikanska förhållanden mycket stor omfattning och bedrevs vid ett 

 sjuttiotal sågverk, av vilka de flesta dock voro rätt små. Då Sydame- 

 rika i samband med virkesexportens stoppande på grund av tonnage- 

 brist m. m. ställdes inför förminskad till utebliven \irkesimport från För- 

 enta staterna och Europa, fick nu ifrågavarande industri en nästan ex- 

 plosionsartad utveckling och rent fantastiska förhoppningar ha från 

 brasilianskt håll låtit höra sig såsom att Medelhavsområdena skulle komma 

 att förses med brasilianskt virke m. m. Även utan alla överdrifter är 

 emellertid utvecklingen beaktansvärd nog. Någon statistik över avverk- 

 ningen är mig ej tillgänglig och finnes kanske ej heller, men otvivel- 

 aktigt synes vara, att numera Brasiliens behov av barrträdsvirke av lägre 

 kvalitet, och detta torde vara den alldeles övervägande delen, så gott 

 som helt fylles av paranåtallvirke. Så har importen av nedan närmare 

 omtalade pitch pine frän sydstaterna, sjunkit från c:a 13 mill. kr. år 

 1 9 13 till en knapp million kr. 1919. Den inhemska produktionen skyddas 

 a\' en kraftig importtull av 13 £ (234 kr., efter kurs 18 kr.) per stan- 

 dard, \ilkens betydelse lätt inses då man hör att paranätallplank leve- 

 reras från Rio för 26 £ (468 kr.) pr standard. Icke blott landets eget 

 behov har tillfredsställts, ehuru det uppenbarligen under det starka upp- 

 sving, som kriget för Brasilien betingat, bör vara vida över det förut 

 normala, utan även exporten till de \irkeskrävande La Plataländerna har 

 snabbt stigit. Medan denna årligen vid tiden för krigsutbrottet utgjorde 



' Den intresserade linner i min uppsats »Sydamerikas virkestillgångan (i Skogar och 

 skogsbruk. Studier tillägnade Frans Kempe på hans sjuttioårsdag, .Stockholm 1917; även 

 i Skogsvårdsföreningens tidskr. 1917 en del ytterligare upplysningar om paranätallskogarna. 



