44 WILH. EKMAN 



osäkra. Tillstötte svårigheter, kunde enorma förluster uppstå, varpå fin- 

 nas talrika bevis, men å andra sidan kunde en person utan någon annan 

 kvalifikation än god tur och god kredit göra lysande aft"ärer. 



Man hade fått smak på dylika spekulationsaffärer i en tid, då liknande 

 aftarer hade gjorts, fastän rollerna då voro omkastade. Det var då det 

 mäktiga Ostindiska kompaniet, som förvärvade alster i östern för att sedan 

 sälja dem i vårt land ofta med enorm framgång, men även ofta med lika 

 stora förluster. P.nda sorgen var att kapitalet var så svårt att hop- 

 bringa. Men därvid erhöll man omkring 1850 god hjälp genom den 

 nya aktiebolagslagen, som var enda medlet för mindre förmögna, att 

 utan annan egen risk än det insatta kapitalets förlust deltaga i det på 

 denna tid väldiga hasardspelet. På samma sätt som personer i alla samhälls- 

 klasser och i alla läger nu kastat sig på spekulationer, som egentligen borde 

 ligga dem fjärran, så samlade dä mången sin sista styver för att skära guld 

 ur Norrlands skogar. Det lider dock intet tvivel om att mången afiar 

 grundades just för att åt en viss trakt skaffa bättre råvarupris eller för 

 att åt traktens egen befolkning bevara de beräknade hägrande vinsterna, 

 eller av andra bärande motiv. Emellertid kommo med vissa mellanrum 

 de dåliga tiderna, som utsorterade de mindre väl skötta företagen och 

 bidrogo till att flottleder, verk, transporter och försäljningssätt reforme- 

 rades. 



De nu anförda förhållandena gjorde att man hade synnerligen svårt 

 att uppgöra de nu vanliga tillverkningskalkylerna. I stället prutade 

 man på bästa sätt och hoppades att inkomsterna skulle täcka utgif- 

 terna. En del orginalhandlingar, som jag erhållit, tyder på att även 

 de ledande männen ansågo förhållandena så ovissa, att råvaran ej kunde 

 betalas högre än vad som skett. Ett exempel är jag i tillfälle lämna. 



Korsnäs bolag grundades 1856 av lantmätaren, löjtnant G. DE Laval, 

 som allmänt ansågs vara en arbetsam och rättrådig person. Under de 

 fem år han skötte verket, gjorde han sig känd som en skicklig och 

 framsynt man, som noggrant ägnade sig åt hela bolagets verksamhets- 

 fält. Han avgick 1861, emedan han önskade träda i spetsen för det av 

 honom bildade Ore elvs timmerdrivningsbolag, vilköt skulle inköpa virke, 

 utdriva och flotta detsamma samt sedan sälja det. Då DE Lav.-vl vid 

 denna tid inköpt ^/,o i Ejens skogsbolag, i vilket dessutom doktorerna 

 Levin och Hero. länsman Linderborg, handlanden Nvlén och herr Ros 

 voro delägare, och då dessa nyligen inköpt mycket stora avverknings- 

 skogar i Ore socken, låg det nära tillhands att timmerdrivningsbolaget 

 skulle förmedla utdrivningen av dessa personers skogar. De Laval av- 

 slöt också 1861 med Korsnäs ett 5-årigt kontrakt om leverans av åtskil- 

 liga hundratusen timmer vid Forshuvud i Dalälven till nedanstående 



