NÅGRA SKOCtSPOI.ITISKA 1'R01U.EM KOR NORRLAND 45 



pris. Samtidigt meddelas vad han för 17 fots rotstäende timmer beta- 

 lade Kjens bolag. 



10" ii" 12" 13" 14" 15" 16" 



öre pr k b f 



De L.W.M. betalade Ejens bolag ... i,:! 2,1 2,7 2,5 2,3 2,1 2,0 

 och erhöll i l'"orshu\-ud 7,3 g, 2 10, 3 9,7 g, 2 8,7 8, S 



Det är väl sannolikt, att DE Laval, som ägde synnerligen god känne- 

 dom om trävaruförhållandena, skulle förskaffa sig ett gott pris, då han 

 frånträdde sin disponentbefattning i Korsnäs för att ägna sig åt sin egen 

 affär. I-lfter den tidens mättstock sett var priset också högt. Det är 

 mer än dubbelt så högt som man betalade i älvarna norr och söder om 

 Dalälven vid denna tid. Att priset var högt framgår även därav, att 

 då kontraktet utgick, prolongerades detsamma efter långa överläggningar 

 till år 1871, oaktat nu majoritäten i Ejens bolag övergått till det av fir- 

 man Grönwall & C:o ägda sågverket. Grada aktiebolag. Priset ansågs 

 sålunda sä högt, att Grada fann det förmånligare att låta Korsnäs köpa 

 timmer från Ejens bolag än att själv förädla det. Inom Korsnäs bolag 

 påtalades ofta detta oförmånliga kontrakt, som medförde högst avse- 

 värda förluster, men även leverantören fann det oförmånligt. De Laval, 

 som skötte sina avverkningar och flottningar ytterst omsorgsfullt och 

 ekonomiskt, nödgades begära och erhöll också 25 % rabatt på de pris 

 10, II och 12 tums timmer betingade i inköp och 33 ^/.<j % rabatt på 

 det grövre, men kunde dock ej uppnå något positivt resultat, varför 

 bolaget upplöstes. 



Denna affär, som dock omfattade en tidsrymd av 10 är och som var 

 en av de största timmeraffärerna från denna tid, var sålunda icke av 

 ekonomiskt lysande art för någon part. Dyra omkostnader vid flott- 

 ningar och drivningar jämte oberäknade förluster vid försäljningarna bi- 

 drogo i allt för hög grad att gäcka beräkningarna. Denna affär saknar 

 avundsmän. 



Man kan icke värja sig från den tanken, att om virket i stället spa- 

 rats i fem år och sålunda försålts och försågats under de goda åren 

 1870 — 75, då råvaruprisen flerdubblades, då hade resultatet blivit ett 

 annat och då hade avundsmännen framträtt. 



Så beroende äro trävaruaffärerna. Då virket köpes vet man egent- 

 ligen bra litet om prisläget, när varan en gång har sågats och skall 

 skeppas. Men just därför att förhållandena äro så osäkra, kan man förstå, 

 att en köpare såg till, att han höll sig på säkra sidan, och därför gjor- 

 des marginalen bred. Mången gång inhöstades därför mycket stora 

 vinster, men jag betvivlar att det varit bättre för landet, om margina- 



