NÅC.RA SKOGSPOLITISK.A I'ROHLKN[ I'"OR NORRLAND 47 



länge detta förliälhinde kunde räcka, och säkert trodde mången sig kunna 

 göra en god aftar genom att sälja sin i skogsbygden liggande gård för det 

 höga priset och återköpa en billigare jordbruksegendom i en trakt, som 

 bolagsombuden ej besökt. Då en dylik manipulation av någon anled- 

 ning missl}'ckades, förstod man att man gjort orätt, då man fallit för 

 frestelsen och sålt sin fastighet eller sitt hemman. Dä kom missmodet, 

 som tager sig mångahanda uttryck, men som då liksom nu i våra da- 

 gar alltid riktar sig mot köparen. Men även många andra skäl än det 

 nyss anförda förefunnos. Främst låg nog då liksom nu prisfrågan. Allt 

 eftersom försäljningarna kommo i gång och prisen stego, fann säljaren 

 att grannen erhållit högre pris än han för sin egendom. Då hade av- 

 undsjukan en god grobädd och då utspann sig samma förhållande, som 

 under alla tider förekommit och som alltid kommer att upprepas vid 

 all slags handel; man önskar själv erhålla marknadens högsta pris och 

 man vredgas, när så ej är fallet. Vad man själv betalt, och huru man 

 .själv handlat, då man förvärvat sin egendom, tänker man ej på. 



Emellertid var det en omständighet, som högst avsevärt inverkade 

 på egendomshandeln och som enligt mitt förmenande är huvudorsaken 

 till dels att stundom mycket låga pris betalades, dels att olika pris erla- 

 des för i övrigt likartade hemman i samma trakt blott med några få års 

 mellanrum. Denna omständighet bör sökas i sättet för flottningsbyggna- 

 dernas amortering. Under den tid, som omfattade arrendeskogarnes första 

 drivningsperiod måste flottlederna rensas. Då allmän flottled skulle an- 

 ordnas i ett vattendrag, uppskattades de kostnader denna reglering skulle 

 tlraga, varefter man uträknade de årliga amortcringsavgälder, som varje 

 reducerad framflottad stock skulle betala. Dessa amorteringsavgifter skulle 

 erläggas från det år, då flottleden togs i anspråk till och med det år, 

 då samtliga regleringskostnader jämte ränta erlagts. För att allt skulle 

 gå rätt tillväga, skötte länsstyrelserna om att dessa amorteringsavgifter 

 bokfördes. Då man vanligen hade 1 5 å 20-årig amorteringstid, och då 

 drivningar och flottningar i Norrland kommit igång på 60- och 70-talen, 

 var det helt naturligt att flottlederna skulle vara slutamorterade under 

 tiden 1880 — 1900. Hade då en egendom sålts, innan flottleden amor- 

 terats, erhöll säljaren ganska liten summa per tunnland räknat, men så 

 mycket mera om försäljningen skett, sedan amorteringarna voro klara. 

 Det hade ovillkorligen varit av största betydelse om länsstyrelserna på sin 

 tid noggrant granskat amorteringsböckerna, som dock förvarades hos dem, 

 och givit dessa större ofientlighet. Då hade en säljare haft möjlighet 

 att dröja med försäljningen till dess lägligare tillfälle givits. Huru- 

 vida han i så fall gjort detta är en annan sak. Det är nämligen så 

 många omständigheter, som bestämma det psykologiska ögonblicket 



