NÅGOT OM SKOGSHOKFORINC; (KH SKOOSSIATISIIK 59 



Fig. 



Blankettformuliir för konlo- 

 fördelning. 



Övergå vi nu till ett närmare skärskå- 

 dande av de olika kontona och bokfö- 

 ringen å dessa, finna vi till en början, 

 att en väsentlig skillnad råder mellan de 

 olika slag av konton, som representeras 

 av nummer 30, 31 och 32 — 38. Det för- 

 sta, nr 30, Skogskapitalets konto, repre- 

 senterar de olika slag av kapital, som 

 skola förräntas. Nr 31 Produkters konto 

 är sammanfattningen av de konton, där 

 de väsentliga inkomsterna äro att hämta, 

 och som sålunda i stort sett skola betala 

 omkostnaderna for rörelsen, represente- 

 rade av alla övriga nummer (32 — 38). 



Någon egentlig bokföring under årets 

 lopp på kontona nr 300 eller 301 före- 

 kommer givetvis icke. Har markvärdet 

 under årets lopp undergått någon föränd- 

 ring t. ex. därigenom att försumpade mar- 

 ker torrlagts, bör detta regleras vid årets slut på så vis, att kontot nr 33 

 krediteras och nummer 300 debiteras för den summa, varmed markvärdet 

 anses ha ökats. Kontot nummer 301, Stmidskogens värde, blir likaledes 

 utsatt för förändringar år ifrån år beroende därpå, att det i praktiken är 

 otänkbart och i många fall även olämpligt att avpassa den årliga avverk- 

 ningen så, att denna just blir lika stor som den ärliga tillväxten. Kunde 

 man tänka sig att virkeskapitalet vore normalt sammansatt, och att varje 

 år endast så stor virkeskvantitet avverkades, som motsvarar den årliga 

 tillväxtens värde, då skulle skogskapitalet ej undergå någon annan för- 

 ändring än den, som föranledes av virkesprisens fluktuationer från ett 

 år till ett annat. Då ett sådant idealförhållande aldrig i praktiken före- 

 kommer eller näppeligen är tänkbart att åstadkomma, måste även bok- 

 föringen av virkeskapitalet i viss mån kompliceras, om man vidhåller 

 kravet på att årligen få fram räntabiliteten. En årlig avverkning, som är 

 större än tillväxten, betyder nämligen en kapitalminskning och en av- 

 verkning, som är mindre, betyder en kapitalanhopning. Detta måste bok- 

 föringen ge uttryck för, om den skall anses fullständig. För detta ända- 

 mål måste virkeskapitalet vara åsätt ett visst rotvärde, och måste detta 

 kapital för varje år dels krediteras för rotvärdet av den skog, som av- 

 verkas, och dels debiteras för värdet av den årliga tillväxten. För att 

 möjliggöra en sådan bokföring, utan att arbetet därmed blir betungande, 

 har bokföringen härav ordnats sä, att allt virke, som utstämplas för av- 



