78 



WILH. EKMAN 



Fig. I. Folkmängdens fördelning i fyra huvudgrupper av yrken. — Den grafiska framställ- 

 ningen visar i vilken hög grad svenska befolkningen ägnade sig ät vår gamla 

 modernäring — jordbruket — intill år 1840. Därefter utvecklades de övriga 

 yrkena, speciellt industrien, på jordbrukets bekostnad. 



började stiga, såg man sig nödsakad att inskränka odlingarna och mera 

 intensivt bruka den jord, man hade till sitt förfogande (se fig. 2). Att 

 detta genast märktes på skördens resultat är givet och vi finna därför, 

 att missväxtåren mera allmänt förs\inna från och med denna tid (se 



fig- 3). 



I samband med det allinänna odlingsarbetet står även anläggandet av 

 torp, som beboddes och brukades av personer, vilka på ett eller annat 

 sätt bundos vid arbetet på huvudgården. Att dessa torp spelat en mycket 

 stor roll för just de personer, som först erhöllo dem, får anses självklart. 

 Det har nog i många fall tillgått så, att just den person, som först till- 

 trädde dem, hade föreslagit egendomsägaren jordens uppodling på platsen 

 ifråga, han hade kanske själv deltagit i odlingsarbetet och i gårdens bygg- 

 nad och bildade familj just på grundval av denna lägenhet. De prestanda 

 han lämnade jordägaren kändes därför icke så tunga för honom som för 

 hans efterkommande eller i ändå högre grad för personer, som inflyttat 

 i torpet, utan att på något sätt känna sambandet med jordägaren och 

 torpets tillblivelse. En dylik ny torpare ansåg därför, att han skulle 

 bruka jorden så, att han själv hade största möjliga nytta av torpet, för 

 vilket han önskade göra minsta möjliga uppoffring. Den förstnämnde 

 ville på bästa sätt sköta sitt kära torp, men detta var för den senare 

 ofta en bisak. Därför finner man också att denna klass hastigt minskas, 



