TORSTEN LAGERBERG 



MYKOLOGIENS BETYDELSE FÖR 



VÅR SKOGSVÅRD OCH TRÄVARU- 



HANTERING. 



Föredrag den '"/in 1920 vid öppnandet av höstterminens föreläsningar å SkogshögsUolan. 



För en rationell skogsskötsel är det av största vikt, att de mänga 

 faktorer, som tillsamman bilda beständens livsmiljö, bliva fullt 

 klarlagda. V^åra kunskaper på detta område ha visserligen väsent- 

 ligt ökats, särskilt genom de senare decenniernas skogsvetenskapliga 

 forskning, men de äro dock ännu i flera avseenden alltför fragmenta- 

 riska för att bilda ett tillräckligt fast grundlag för beständsvården. Plan- 

 mässighet i skogsbruket är vad som bör eftersträvas, men vi torde allt- 

 jämt vara nödgade att räkna med, att detta önskemål icke fullt kan 

 förverkligas. Detta beror som lätt inses på skogens karaktär av levande 

 väsen och det komplicerade sätt, på vilket den reagerar för de }'ttre 

 faktorernas spel. Nyckeln till en rationell skogsvärd måste därför alltid 

 vara å ena sidan en intim kännedom om trädens ekologiska krav och 

 å den andra möjligheten att behärska de yttre faktorerna eller att 

 dirigera dem till att verka i önskad, gynnsam riktning. Vad som i 

 dessa avseenden verkligen kan uppnäs, torde för närvarande icke vara 

 möjligt att fullt överblicka. Mycket av stort värde har redan vunnits, 

 dock kräves det ännu ett ihärdigt och målmedvetet forsknings- och upp- 

 lysningsarbete, om skogsbruket skall kunna uppnå den höga ståndpunkt, 

 som det eftersträvar. Ett vidsträckt arbetsfält erbjuder sig här för så 

 gott som alla naturvetenskapens discipliner, som alltså även i detta fall 

 ha stora möjligheter att tjäna praktiska syften. 



Det är uppenbart, att även mykologien, d. v. s. läran om svamparna, 

 har en \ iktig uppgift att fylla inom skogsbruket. Skadesvamparnas öde- 

 läggande verksamhet kunna vi konstatera överallt, icke blött i de väx- 

 ande skogsbestånden, den når även det producerade virket. Mångenstädes 

 betraktas väl ännu dessa skadesvampar som ett nödvändigt ont, mot vilket 

 det är lönlöst att upptaga striden. Jag är dock övertygad om, att denna 

 åskådning ganska snart skulle ge vika, om vi ägde möjlighet att i pen- 

 ningar värdera den förlust, som från detta håll årligen tillskyndas skogs- 

 bruket. För vårt eyet lands vidkommande rör det sis: säkerligen om 



