MVKOLOCilENS BK'1'YDELSE FOR VAR SKOGSVÅRD 113 



spridning över större delen av de östra staterna. Nordamerikas skogs- 

 män ha emellertid ej stillatigande åsett förödelsen, utan ha organiserat 

 sig för sjukdomens bekämpande och ha härför och för propaganda off- 

 rat hundratusentals dollars. Ett företag som detta kräver naturligtvis 

 ett ihärdigt och planmässigt arbete av väl skolat folk, men det har 

 också under sädana förutsättningar utsikt att lyckas och att bliva eko- 

 nomiskt bärigt. 



Här hos oss har man säkerligen ännu sä länge icke i tillräcklig ut- 

 sträckning kommit till insikt om nödvändigheten att i praktiken omsätta 

 den mykologiska forskningens resultat. Min föregående framställning 

 har redan delvis visat detta. Det ser även rent av ut, som om skade- 

 svamparnas studium från en del håll uppfattades som något visserligen 

 i och för sig rätt intressant, men för skogstjänstemannen i hans tjänste- 

 utövning icke vidare användbart gods. I viss män belysande för en 

 sådan uppfattning synes mig vara en i dagarna till Skogshögskolans 

 styrelse ingången skrivelse från styrelsen för Norrlands Skogsvårdsförbund, 

 i vilken vissa påstådda brister i elevernas praktiska utbildning föras på 

 tal. Man föreslår här i själva verket att bota dessa genom någon 

 inskränkning i den rent teoretiska undervisningen vid Skogshög,skolan. 

 Det är den gamla striden om teori och praktik och deras värde för 

 skogsmannens utbildning, som här återigen gör sig påmint, för vilken 

 gång i ordningen vill jag lämna osagt. Det framhålles bl. a. i denna 

 skrivelse, »att det för den i det praktiska livet arbetande skogsmannen 

 ej kunde vara av behovet påkallat att nedlägga alltför mycken tid på 

 förvärvande av kunskaper exempelvis om mindre viktiga parasitsvampar, 

 mindre vanliga insekter samt i kemi». Dessa kunskaper anses visser- 

 ligen i sig själva värdefulla, men det hålles dock före, att de komma 

 till föga användning för skogsmannen vid utövande av hans verksamhet. 



Till en början må det tillåtas mig att uttala min undran inför veder- 

 börandes tanke, att den omförmälda bristen i praktiska färdigheter, på 

 vilken jag ej har någon anledning att här ingå, skulle kunna undan- 

 röjas, om några fä timmar av den teoretiska undervisningen indroges 

 till förmån för den praktiska utbildningen. Än mera anmärkningsvärd 

 synes mig emellertid vara den missriktade uppfattningen av den teore- 

 tiska undervisningens ställning vid Skogshögskolan. Att denna under- 

 visning även beträffande de grundläggande ämnena fått något större 

 utrymme och ledes efter andra linjer nu än för 25 år sedan kan icke 

 vara annat än helt naturligt. Vi ha dock även på dessa områden gjort 

 åtskilliga framsteg och vunnit nya resultat, som blivit till praktisk nytta 

 för skogsbruket. Och utvecklingen går dess bättre alltjämt framåt. En 

 högskola måste helt enkelt hålla de studerande ä jour med vetenskapens 



