114 TORSTEN LAGERBERG 



framsteg. Detta innebär emellertid icke, att dess undervisningsprincip 

 skulle vara att inpränta ett visst kvantum döda minnessaker. Studier vid 

 en högskola förutsätta alltid en ganska iiög grad av självverksamhet hos 

 de studerande samt förmåga att av de meddelade fakta utsovra det väsent- 

 liga. Föreläsningarna i de teoretiska ämnena avse sålunda att ge den bli- 

 vande skogsmannen en allmän orientering pä skilda naturvetenskapliga 

 gebit, så att han sedermera själv skall ha möjlighet att på egen hand finna 

 sig till rätta inför de problem, som yppa sig under hans praktiska tjänste- 

 utövning. Det är därför klart, att denna undervisning icke kan givas 

 sä snäva gränser, att endast det ovedersägligen viktiga meddelas, eller 

 det som av utomstående anses oviktigt uteslutes. Bland skadesvamparna 

 i skogen finns det helt naturligt »mindre viktiga» och > mera viktiga» 

 arter. Man må dock komma ihåg, att svamparnas skogliga betydelse 

 ej är en gång för alla fastslagen, att vad som är av mindre vikt i dag 

 under vissa förhållanden, kan bli av stor vikt en annan dag under andra 

 förhållanden. Härpå ges det redan flerfaldiga exempel. 



Att den unge studeranden kommer till Skogshögskolan med den förut- 

 fattade meningen, att han i sin blivande tjänsteutövning icke skall ha 

 behov av den teoretiska skolning han erhåller vid Skogshögskolan, där- 

 för att han möjligen riskerar att få veta litet för mycket — en mening, 

 som kan utläsas ur ordalydelsen på den refererade skrivelsen — vågar jag 

 för hans egen skull betvivla. Jag vill tvärt om hoppas, att han skall 

 veta att värdera sina teoretiska kunskaper sä högt, att han känner sig 

 manad att vidmakthålla och ytterligare fördjupa dem, när han ute i livet 

 spårar deras samband med de praktiska problem som möta, i stället för 

 att låta dem snart nog förflyktiga. Det må vara högskolans uppgift att 

 söka bringa det därhän. 



Vad nu särskilt angår de skogsmykologiska frågorna, är det tydligt, 

 att studierna vid Skogshögskolan ha en mycket viktig uppgift att fylla. 

 Ur dem måste i främsta rummet framgå förståelsen för dessa frågors 

 praktiska karaktär, så att forskningsresultaten på detta område i allt 

 större utsträckning bliva beaktade och tillvaratagna till värt skogsbruks 

 fromma. 



