IN MKMORIAiM. 131 



rad presiderade han där vid måltider för oss, utan att själv kunna tära 

 något — 1 8 dagar senare var han också för alltid borta. Ilansgärninn 

 lever dock genom de 25g forstkandidater, han utbildat för värden av 

 Norges skogar. 



MVIIRWOLU sörjes närmast av hustru, född DkKVl.R, samt tre barn, 

 en dotter, gift I^kikukrichsia, samt AlJ' och LoLls. 



Gunnar Schotte. 



F. K0LPIN RAVN. 



* "Vs 1873 •;• ''/, '920. 



Den i Sverige flerstädes kände professorn vid landbohojskolen i Kö- 

 penhamn Frederik Kolpin Ravn slutade förra året mitt i sin bästa 

 mannakraft sina dagar. Han var på studieresa i Amerika, därhän tick 

 blodförgiftning, förorsakad av en streptokokkinfektion, och dog i sin 

 hustrus hem i Kast Orange, New Jersey. 



Redan under sin skoltid i Aalborg intresserade han sig mest för bota- 

 niken och sedan han 1890 bli\it student, slog han sig också med iver 

 på botaniska studier. Ar 1892 blev han antagen som assistent vid den 

 botaniska undervisningen på Landbohojskolen. Under dåvarande lektor 

 IC. ROSTRUPS påverkan fångades hans intresse mest av mykologien och 

 han sysslade till en början med trädsjukdomar. Sedermera ägnade 

 han sig också åt lantbruksväxternas svampsjukdomar. Hans doktors- 

 avhandling år iQOo behandlade sålunda några HelinhithosporiiimzxiQx 

 och de av dem framkallade .sjukdomarna hos korn och havre. Ett par 

 år härefter blev han växtpatologisk konsulent för »De samvirkende 

 danske Landboforeninger.» 1905 blev Ravn ledare för Landboförening- 

 arnas växtpatologiska försöksverksamhet och var självskriven att efter 

 ROSTRLP 1907 övertaga professuren i växtpatologi samt befattningen 

 som lantbruksministeriets konsulent i växtsjukdomar. Försöksarbetet 

 fortsatte han dock ända till 191g, då han insattes som statens represen- 

 tant i växtavelskommissionen. R.WN var vidare medlem i Frökontroll- 

 kommissionen samt ordförande i den danska avdelningen av Nordiska 

 Jordbruksforskares Förening. 



År 1910 trädde han i förbindelse med danska statens skogsförsöks- 

 väsende och kom att leda försök för bekämpande av danska skogsbru- 

 kets farligaste rötsvamp, Polyporus minosus. De omfattande försöken ut- 

 förde han dels i Staurby skog vid Middelfart å I-^yen och dels i Hast- 

 rups Plantage under Palsgaard statsskogsrevir i Jylland. Verkningarna 

 av mer eller mindre starka gallringar undersöktes ävensom effekten av 

 att tillföra marken kalk, kali eller fosforsyra. Vidare utsattes plantor 



