150 J. A. AMILON 



ningsbeloppens storlek doclc varit tämligen ringa. Däremot har den utan 

 tvivel bidragit till att underhålla och stärka den i allmänhet ganska pessi- 

 mistiska uppfattningen om våra skogars avkastningsförmåga. 



I vitredningen har jag omfört de på ovannämnt sätt funna tillväxtpro- 

 centerna till att avse begyiinelsekapitalel. Detta har för varje åldersklass 

 inom mellersta och södra gruppen grafiskt uttagits och därefter har för 

 varje åldersklass tillväxten per hektar uträknats. Genom att multiplicera 

 med arealen har klassens samlade tillväxt erhållits. Tillväxten inom hela 

 gruppen har beräknats genom att summera åldersklassernas tillväxt. Den 

 årliga tillväxten för samtliga prästskogar uppgår i genomsnitt per hektar 

 produktiv mark till 2,63 kubikmeter och 2,72 procent av virkesförrådet 

 och utgör sammanlagt 703,432 kubikmeter. Hade tillväxten beräknats 

 efter det i hushållningsplanerna använda sättet, skulle den angivits till 

 allenast 596,390 kubikmeter eller 107,042 kubikmeter mindre än vad 

 den är, eller med andra ord den skulle hava beräknats omkring ig pro- 

 cent för lågt. 



Det kan nu ifrågasättas, om icke tillväxten genom lämpliga åtgärder 

 skulle kunna höjas utöver sitt nuvarande belopp. 



Den första åtgärd, som borde vidtagas härför vore att ersätta de 

 avverkningsmogna och ofta svagt växande skogsbestånden med yngre. 

 Vore åldersklassfördelningen normal och skogsbestånden i övrigt av all- 

 deles samma beskaffenhet som nu, så skulle den årliga tillväxten vara 

 756,000 kubikmeter eller omkring 50,000 kubikmeter större än den nu- 

 varande. Xu kunna skogsbestånden avsevärt förbättras och detta kom- 

 mer att ske alldeles automatiskt, i den mån de äldre genom självför- 

 yngring uppkomna ofta luckiga och föga slutna bestånden avverkas och 

 de nu yngre eller medelåldriga, genom kultur uppdragna, välslutna be- 

 stånden träda i deras ställe. Det finnes nämligen icke det minsta tvivel 

 om att dessa vid sin avverkning komma att lämna större utbyte än de 

 nuvarande äldre bestånden. Att virkesavkastningen ytterligare kan och 

 kommer att ökas genom en god beståndsvård är självfallet. Genom 

 skogsodling av de numera tämligen få kalmarkerna och i ännu högre 

 grad genom avdikning med skogsodling av därför lämpliga marker kunna 

 nya områden vinnas för skogsbörd och därigenom större virkesskörd 

 förväntas. Av mycket stor betydelse är även införandet av en förbätt- 

 rad skötsel av hagmarkerna, varigenom såväl mera gräs som virke skulle 

 kunna vinnas. Slutligen bör det framhållas, att i de ovan angivna siff- 

 rorna icke ingår tillväxten å många barrträd med mindre diameter än 

 7,5 respektive 10 centimeter i brösthöjd och ej heller av lövträd i stora 

 delar av Norrland och av ek i södra Sverige. 



Av virkesförrådet, äldersklassfördelningen och tillväxten kan icke av- 



