156 J. A. AMILON 



möjliggöra en god skogshushållning. Man skulle också kunna säga, 

 att det dels tjänar ett rent ecklesiastikt och dels ett skogligt syftemål, 

 vilka ingalunda hava samma intressen. Detta gör, att de skogliga myn- 

 digheternas handlingsfrihet i många avseenden blir mycket kringskuren. 

 Förenämnda svårigheter hava visst icke upphävts genom den ecklesiastika 

 författningen av år 19 lo, enligt vilken alla prästskogar skola ställas under 

 skogsstatens vård och förvaltning, utan tvärt om synes den hava skärpt 

 dem på grund av sambindandet av hushållningsplan och lönereglering. 



Den gjorda undersökningen har givit såsom resultat, att det finnas 

 brister, men även förtjänster uti hushållningen å de ecklesiastika skogarna. 

 Den har även strävat efter att söka utröna orsakerna till dessa brister. 

 Detta har skett dels därför, att jag skulle ansett det ytterst motbjudande 

 och orättvist att framhålla bristerna utan att ställa dem mot bakgrunden 

 av de omständigheter, som förorsakat dem, och dels därför, att det är 

 nödvändigt att klarlägga bristernas orsaker för att tinna botemedlen. 

 Ser jag nu hushållningen å prästskogarna enbart från skoglig synpunkt 

 och skrinlägger alla ecklesiastika synpunkter, vilket för mig i egenskap 

 av skogsman torde vara tillåtet, så .skulle jag vilja framhålla, att det i 

 många fall är önskvärt att avlösa tjänsteinnehavarnas rätt till husbehovs- 

 virke, att den skarpa skillnaden emellan skogen och inägojorden bör 

 borttagas, så att arbetskraft frän inägornas brukare kan tillförsäkras skogen, 

 att arrondering bör ske genom försäljning av sådana små skogar, vilka 

 icke kunna förväntas bliva kärna i ett större komplex och användning 

 av de inflytande medlen för att bilda eller förvärva större skogskomplex, 

 och att en del av de stora inkomster, som skulle inflyta genom den 

 ökade avverkningen, böra fonderas eller på annat sätt bevaras och göras 

 fruktbringande för framtiden. Mycket ovisst är emellertid, om skogarnas 

 uppgift och ecklesiastika synpunkter medgiva dessa förslags genom- 

 förande. Härför tarvas ett fullständigt uppgivande av många ekono- 

 miska bestämmelser i igio års ecklesiastika författning. 



Huruvida detta kan ske är emellertid tämligen ovisst. Skola de nu- 

 varande förhållandena fortfara, anser jag för min personliga del önskvärt, 

 att det nuvarande förvaltningsgemenskapet emellan de ecklesiastika sko- 

 garna och kronoskogarna upplöses. Bådadera, men särskilt de sistnämnda, 

 skulle vinna därpå, skogshushållningen skulle förbättras och skogarnas 

 avkastning därigenom kunna ökas, ett mål, vilket alla skogsmän torde 

 anse eftersträvansvärt. 



