KFTERC.RONING HOS NORRLANDSTAT. I, KXS FRO 171 



större vid försök 1919 än 1917. Siffrorna för detta senare är ha god- 

 hetsfullt ställts till mitt förfogande av jägmästare WlKECK. Detta fak- 

 tum torde fä tolkas så, att en eftermognad av embryonerna även kan 

 äga rum under förhållanden, då groningsbetingelser icke äro givna. 



Någon möjlighet att göra sig oberoende av eftergroningen torde man 

 icke äga, enär »normala» frön, d. v. s. sådana som gro första somma- 

 ren, icke kunna till det yttre skiljas från de »onormala». Antagligen fin- 

 nas t. o. m. i samma kottar frön av båda slagen. Ej heller lönar det 

 sig att på förhand driva fröna, ty ville man nå något resultat därmed 

 vore man tvungen att driva den ganska hårt. Ändamålet skulle då vara 

 att tvinga de svagt ut\ecklade groddarna att \'äxa, men under tiden 

 skulle utan tvivel de kraftigaste utväxa till groddplantor, och alltså 

 intet vara vunnet. l-"ör övrigt torde eftergroningsförmägan hos norrlands- 

 tallen vara till nytta. Efter sådd kan det mycket väl iiända, att många 

 av de under första året grodda plantorna bli dödade genom yttre våld 

 eller dylikt, och det är ju då enbart fördelaktigt, om en del frön ligga 

 kvar, gro efter och ge upphov till n}-a plantor under följande år, då några 

 risker för en \idare utveckling kanske ej föreligga. 



Den härmed relaterade undersökningen har alltså givit ett resultat, 

 som kan bli till direkt nytta även i praktiskt hänseende. Genom att på 

 förhand skaffa sig kännedom om växlingen i embryonernas utvecklings- 

 grad hos skilda fröprovenienser, kan man med nöjaktig noggrannhet sluta 

 sig till deras blivande eftergroning. Därvid bör dock observeras, att 

 groningen ute i naturen många gånger kanske icke blir mera än hälften 

 så effektiv som i en groningsapparat. Om man därför har ett prov, som 

 visar sig till 20 % bestå av frön. med groddar över 80 % längd och till 

 25 % av frön med groddar mellan 80 och 60 %, får man ej därav draga 

 den slutsatsen, att 20 % av fröna skulle gro första året och 25 % skulle 

 eftergro. I realiteten komma kanske blott 10 % att gro första året 

 och 10 % att gro ett följande. Av de överliggande fröna förstöras sä- 

 kerligen flera än av dem, som kunna gro första sommaren. Att på för- 

 hand bestämt yttra sig om det groningsresultat, som ute på marken kom- 

 mer att uppnås, är naturligtvis omöjligt, pä grund av den mängd obe- 

 räkneliga omständigheter, som kunna inverka. Men av stort intresse är 

 dock att något så när kunna avgöra relationen: 



i) dels mellan de frön, som kunna gro första sommaren, och dem, 

 som fordra mer än en vegetationsperiod härför, 



2) dels mellan dessa båda kategorier sammantagna och de frön, som 

 på grund av allt för svagt utvecklade embryoner eller andra orsaker ej 

 ha några möjligheter att över huvud taget gro. 



