180 



IN MKMORIAM 



Sahlbergs stora intresse för all- 

 männa angelägenheter togs starkt i 

 anspråk såväl i det kommunala ar- 

 betet inom hemsocknen som för 

 länets allmänna ärenden. Han var 

 i mänga år ordförande i Gudmundrå 

 kommunalstämma, han var lands- 

 tingsman och ledamot av länets tu- 

 berkuloskommitté, andra uppdrag 

 onämnda. 



Med öppen blick för skogsvårdens 

 betydelse och sin sunda och prak- 

 tiska syn på dithörande spörsmål kom 

 S. att ä\en på detta område taga 

 viktig del i arbetet. Han var leda- 

 mot av sitt läns skogsvårdsstyrelse 

 och av skogslagstiftningskommittén. 

 Och som medlem av Skogsvårds- 

 föreningens styrelse torde hans insatser för denna Förenings angelägen- 

 heter vara välbekanta för tidskriftens läsare. I åtskilliga år var han ock 

 mycket högt uppskattad medarbetare i tidskriften, där han under signa- 

 turen »Svvordfish> bidrog med spirituella meddelanden. 



Det skulle vara mycket att tillägga om Axel Sahlbergs arbete. De, 

 som hade förmånen att närmare känna honom, veta förvisso, vilken be- 

 tydelse detta hade och vilket infl)-tande han kom att utöva överallt, där 

 han var med. Det sagda må emellertid i det stycket vara nog. 



Axel Sahlberg var en man i detta ords allra bästa bemärkelse. En 

 fin man, lugn och försynt, älskvärd och med sund och djup syn på 

 tingen. Han besatt en mindre vanlig bildning, var boksynt som få, 

 musikalisk och eljest konstintresserad. Det hem, som han tillsammans 

 med sin maka skapat var idealiskt utan och innan. Det fagra Solbacken 

 vid stranden av Ängermanälven skall aldrig glömmas av den, som haft 

 glädjen att vara dess gäst. 



Sedan är 1S9S var S. i äktenskap förenad med Jenny Ovist. Med 

 två söner och en dotter, släktingar och vänner står hon nu vid hans grav, 

 bäddad i den ljusa vårens tid å Gudmundrå kyrkogård. Må det vara 

 dem alla en tröst i den bittra sorgen, att AxEL Sahlbergs minne skall 

 leva vidare lika ljust och fint som hans egen personlighet var. Den 

 sådd han nedlade i sinnet hos dem, som stodo honom nära, är ej för- 

 gänglig som hans stoft. 



Otto Hellströ>l 



