FAKURSIOXKN III. I. NORGK 1920 



193 



Fig. 9, Bilkortegen startar frän Elverum ilen 17 juni 1920. 



nad, som naturen själv timrat — det är F.iiropas vackraste björkskog (fig. i i). 

 Den äges av godsägaren P. Overgaaru på Skojen, som likt Hedemarkens övriga 

 gaardbritkere velat gå så långt i storartad gästfrihet, att han inbjudit oss till 

 denna vita pelarsal, med det gröna valvet, under himmelens blå tak. Såväl 

 svensk som norsk flagga vajade fästligt vid ingången till detta stolta palats, 

 där vita trädgårdsmöbler och dukade bord sannerligen ej gjorde den impone- 

 rande tavlan sämre. Kanske den fantastiske naturdyrkaren skulle funnit det 

 vara ett helgerån med »pjolter» och svensk punsch och »brus» i detta natu- 

 rens tempel kl. '^•^ 10 på morgonen. Men säkert är, att så högtidligt togo 

 vi ej saken, utan gjorde, tack vare lönltii, god heder åt vad som härstädes 

 sä älskvärt bjöds oss. 



Efter denna behagliga rast fortsattes åter utöver den vida bygden och 

 snart skymtades Mjosen under oss med Hamar som en skimrande pärla vid 

 stranden. Vi styrde dock ej nu ner mot denna stad, utan vidare uppför höj- 

 derna mot Hosbjors nya turisthotell. På en ansenlig skogshöjd ligger det nya 

 charmanta hotellet och ser ned pä den stora sjön och den rika bygden. 

 Frän hotellets verandor skymtas vid horisonten ett mäktigt snöfjällspanorama. 

 Men innan vi fördjupa oss i naturens skönhet, är det med stor tillfredsstäl- 

 lelse vi dyka ner i det komfortabla hotellets inbjudande handfat, med rin- 

 nande varmvatten, för att befria ögon, öron, näsa och mun från det damm, 

 som 50 bilar i rad rivit upp på sommartorra landsvägar. Följde så ytterli- 

 gare en materiell njutning. I källarsalen på Hosbjor, som har sin alldeles 

 särskilt gemytliga prägel, bänkade vi oss i större och mindre grupper kring 

 lunchen, till vilken norska staten, med skogdirektör Jei.strlp som värd, in- 



