200 MEDDELANDEN FRÅN SKOdSVÅRDSFORENlNGEN 



Mycket tidigt på morgonen ha våra herrar begivit sig till skogs. Det känns 

 därför sä tryggt att från första stund i Kristiania bli så här mottagna i ett 

 hem, vars härskarinna alla fått en sådan beundran för under de oförgätliga 

 dagar, som flytt. Vi kunna därför ej släppa henne, då det blir tid för upp- 

 brott från lunch och kaffe och cigaretter, utan komma överens om ett litet 

 afton-samkväm med fruarna Kiser och Jelstrup nere pä Dronningen — den här- 

 liga restaurangen nere vid ijorden. Efter att där ha haft en riktigt trevlig 

 kvällsstund med samspråk och tebrickor och bekikande av publik och kapp- 

 roddare samt kameraknäppningar blir det lagom att bege sig till stationen 

 för att möta de från skogen återvändande herrarna. 



Damerna försökte nu att vara lika gentila som herrarna varit i Elverum, i det 

 de mottogo tåget med en liten sång. Jag vet ej vad som skulle lijudits det 

 glada skogssällskapet denna kväll för att ej bli livligt senterat i sådan munter 

 stämning som alla herrarna tycktes' vara. Att godsägare Lovenskiold också 

 bjudit förmärktes tydligen, ty gaskigheten var stor. Att det gått nästan barns- 

 ligt glatt till på Hakedal, därom vittnade för övrigt den nötta leksakshäst 

 på gungmedar, vilken våra muntra herrar medförde, som en erövring från 

 denna dags exkursion. En Kristianiatidning hade hedrande omnämnt en 

 del ipampar» bland de svenska skogsmännen och då även korat en av dessa 

 till »Länsjägmästaren till häst». En häst hade ju därför måst anskaffas åt denne 

 herre. Några skogsarbetarebarn vid Hakedal hade fått släppa till sin gamla 

 gunghäst (fig. 15), men de blevo ej lidande härpå, dä de välvilliga sven- 

 ska »farbröderna» under tågresan samlade till en mycket finare sådan, som 

 jämte överskottet på insamlingen sändes till de smä skogsbarnen i Hakedal. 



För övrigt berättades oss att e.xkursionsdagen, under forstmester Kildals 

 sakkunniga ledning, varit nog så intressant. Särskilt färden upp mot skogshöj- 

 derna med vegetationen i dessa regioner hade slagit mycket an. Marschen 

 utför, genom den »fuktiga» flottningsrännan, var däremot /lal och nog så/a/ai. 



Efter e.xkursionspromenaden bjöd godsägare Lovenskiold på en splendid 

 middag, där en massa livfulla tal höllos. Svenska Skogsvårdsföreningens ord- 

 förande talade särskilt medryckande i en följd av anföranden. Efter middagen 

 följde ett angenämnt samkväm »ute pä tunet», där den beryktade häststölden 

 ägde rum under stor munterhet. A\en allvarligare moment präglade det ange- 

 näma samkvämet genom de vänskapsfulla ord, som utbytes särskilt i professor 

 W.\HLGRENS vackra tal för den numera avlidne professor Mvhrwold och hans 

 svar härav. 



Om ett och annat frän Hakedals skogar meddelas för övrigt frän program- 

 met följande: 



»De Lovenskioldska egendomarna omfatta en areal av 50,295 har, varav 

 2,946 har inägor, 1,695 har myr, 3,695 har vatten och 41,959 har skog, 

 således 83 "„ skog. De sträcka sig i ett bälte norr och väster om Kristiania 

 frän Hakedal i öster till Ix-erum i väster och omfatta bl. a. de skogar, som 

 med ett gemensamt namn är känt som hoidmaiken. Detta namn är välbe- 

 kant bland all skidlöpande ungdom landet runt och långt ut över Norges 

 gränser icke minst på grund av att där ärligen utkämpas väldiga 50-km-lopp 

 under Holmenkollenveckan, där svenska skidlöpare pä senare är ha deltagit med 

 utmärkt resultat. 



En imderavdelning av de Lovenskioldska egendomarna, som bildar en skogs- 

 förvaltning, består av Nordmarkens gods och Hakedals verks skogar. De 



