236 HELGE SYLVÉN 



c) Lämpligaste impregneringsmetoderna för de olika träslagen. 



d) Olika sätt för skyddandet av kajanläggningar o. d. frän de s. k. 

 marin-borrarnas (toredos) angrepp. 



e) Impregnerat virkes varaktighet. 



Ändamålet är att söka utarbeta en billig och fullt effektiv impregne- 

 ringsmetod. Pä impregneringskonstens nuvarande stadium drager näm- 

 ligen själva impregneringsmedlet från 50 till go procent av den totala 

 impregneringskostnaden. Om man betänker, att Förenta staternas järn- 

 vägar årligen använda omkring 140 miljoner slipers. av vilka endast 

 ungefär 30 procent äro impregnerade, förstår man, vilken oerhörd be- 

 sparing ett fullgott och billigt impregneringsmedel, varigenom sliprarnas 

 livslängd kunde mångdubblas, enbart på detta område skulle medföra 

 (se fig. 4). 



2. Undersökningar rörande olika bestrykningsntedel . 



Inom denna avdelning studeras 



a) Olika metoder för anbringandet av färger, fernissor, lackering, etc. 



b) Effektiviteten av dylika bestrykningsmedel med avseende å varak- 

 tighet, fuktighet och eldfara. 



Undersökningar rörande stockars och sågade trävarors bestrykning 

 med »rosin-lampblack» och liknande preparat till förekommande av sprick- 

 bildning i ändytorna hör ävenledes till denna avdelnings arbetsuppgifter. 

 Likaså hava omfattande experiment bedrivits för att finna ett lämpligt 

 bestrykningsmedel, som kunde förebygga »sap-stain» eller blånad. 



3. Undersökningar for framställandet av eldfast trä. 



Detta problem, att göra träet fullständigt oemottagligt för eldens på- 

 verkan, och vars lösande ur byggnadsteknisk och kostnadssynpunkt som 

 ock för eldsäkerhetens skull bleve av allra största betydelse, har icke 

 alldeles utan framgång bearbetats vid Madison-laboratoriet. Bland de 

 mer eller mindre lyckade metoder man utexperimenterat, må exempelvis 

 nämnas boraxmetoden, medelst vilken man genom injektion först av en 

 boraxlösning och därefter av en zinkkloridlösning söker åstadkomma ett 

 i vatten olösligt salt, vilket under inverkan av hettan vid en eldsvåda 

 utbreder sig över cellväggarna i träet och gör detta oemottagligt för 

 eldens påverkan. Just när detta skrives cirkulerar i dagspressen sensa- 

 tionsartade rykten om att man nu lyckats lösa detta problem i England 

 genom en metod, som benämnes »oxylenprocessen». Träet lärer i detta 

 fall impregneras med en lösning av »antipyrin». Av tillgängliga ofull- 

 ständiga beskrivningar att döma synes denna metod vara i det närmaste 

 identisk med den ovanberörda boraxmetoden. 



