250 SVKN PETRINI 



hållandena växla från det ena stället till det andra, och eftersom natio- 

 nalekonomerna ha deklarerat en ståndpunkt, som visst inte delas av fler- 

 talet skogsmän. För att fä någon rätsida på problemet måste vi göra 

 vissa antaganden. Förutsätt, att vi producera tillräckligt grova dimensio- 

 ner i genomsnitt för att befinna oss över den gräns, där värdetillväxten är 

 avgörande. Förutsätt vidare en viss normal genomsnittlig kubikmassa per 

 har för skogen i dess helhet — medräknat kalmarker och ungskog i alla 

 åldrar, om det rör sig om skog under trakthyggesbruk. Skogsskötselns 

 mål måste i det antagna fallet vara att producera den största möjliga 

 tillväxt per har i genomsnitt. Pä det sättet får man ju samtidigt den 

 högsta möjliga ränta på det till sitt belopp konstanta virkeskapitalet. 

 Det är då också fullkomligt likgiltigt från ekonomisk synpunkt om jag 

 låter träden uppnå en viss fixerad mogenhetsålder eller ej — jag kan 

 låta växtliga träd överskrida denna ålder och jag måste hugga bort de 

 trögväxande, skadade eller illa placerade träden, i vilken ålder de än be- 

 finna sig. På samma sätt kan jag resonera om bestånden eller grupperna 

 — om jag får en större sammanlagd tillväxtkvantitet genom att låta ett 

 gammalt bestånd stå kvar och växa under det att jag tar ut avverknings- 

 kubikmassan gallringsvis och inom andra bestånd, så får jag bättre eko- 

 nomiskt resultat för skogen i dess helhet, än om jag skulle slutavverka 

 det gamla beståndet. Om nu också nationalekonomerna påstå, att detta 

 gamla bestånd ger en tillväxt, som är för liten i förhållande till dess 

 värdefulla kubikmassa — som ej gör beståndet räntabelt — så är detta 

 ej avgörande. Ty för det ekonomiska slutresultatet är det fullstän- 

 digt egalt var tillväxten produceras, och om det bestånd, som ger mesta 

 tillväxten, förräntar sitt eget värde eller ej efter en viss bestämd procent. 

 Det som spelar roll är däremot summan av all tillväxt och summan av 

 allt virkesskapital. Proportionen mellan dessa två faktorer är kriteriet 

 på skogsskötseln, och det gäller att förbättra denna proportion. 



Om jag t. ex. tar emot ett skogskomplex vid ett tillfälle, då jag på 

 hela skogen har en viss kubikmassa, låt oss säga 50,000 kubikmeter, 

 och om jag sköter skogen i 10 år och mina avverkningar omfatta i stort 

 sett samma sortiment och samma kvantitet som förut, så har jag skött 

 skogen bättre än den var skött förut, ifall jag efter de 10 åren har 

 51,000 kubikmeter och grövre skog än förut, ty jag har ökat produk- 

 tionen utan att ägaren har förlorat något. Om 50,000 kubikmeter är 

 ett lämpligare förråd än 51,000, så kan 1,000 kubikmeter uttagas extra, 

 men om det uppnådda tillståndet är bättre än det föregående, så kan i 

 alla fall avverkningen höjas under kommande period, eftersom tillväxten 

 nu är större i skogen än den var då jag övertog den. För att kunna 

 konstatera skogsskötselns resultat har jag emellertid måst utföra dels en 



