MÉTHODE DU C0NTR01,E 257 



undan ha proportionerna förbättrats, sä att är 191 6 ställa sig siffrorna 

 sålunda: grovt virke 26,1 %, d. v. s. dubbelt mot i början, medelgrovt 

 44,7 %, vilket likaså är närmare det normala tillståndet, samt klenare 

 virke 29,2 % emot förutvarande 39,6 %. Kvantiteterna av samtliga grov- 

 leksklasser i absolut mått ha samtidigt ökats, fastän ökningen är störst 

 på de grövre klasserna. 



Tillväxten illustreras i nästa diagram (se fig. i), och är uppdelad i 

 tvenne slag: huvudbeståndets tillväxt och tillväxten underifrån av skog 

 nedanför minimidiametern vid uppskattningen, d. v. s. tillskottet till 

 huvudbeståndet, som äger rum genom att småskogen växer upp över 

 gränsen för de uppmätta dimensionerna. Lämna vi detta tillskott under- 

 ifrån ur räkningen, se vi, att tillväxten stadigt ökat. Mellan första och 

 andra uppskattningen ha vi fått en årlig tillväxt av 5,7 sylve per har, 

 sedan resp. 6,07, 7,96 och 9,34 sylve per har. Tillväxtprocenten har 

 också ökat från 2,96 % år 1893 till 3,48 % är 1916. Räkna vi med 

 även tillskottet underifrån, blir resultatet ännu bättre, och vi komma då 

 år 19 16 upp till en sammanlagd årlig tillväxt av 12,5 sylve, utgörande 

 4,7 % på virkeskapitalet. Härvid räknas procenten alltid pä kapitalet 

 vid periodens början. 



Man frågar sig nu ovillkorligen huru det har varit beställt med avverk- 

 ningen under den gångna tiden. Eftersom kapitalet ökat, kunde man 

 vara böjd att tro, att besparingar blivit gjorda genom minskade avverk- 

 ningsbelopp, men ä andra sidan tyda de alltjämt stigande tillväxtprocen- 

 terna på en rationellt utförd avverkning, och förekomsten av mer än 200 

 sylve per har av virke, som häller mer än 13 tums diameter vid bröst- 

 höjd, tyder ju ej på att skogen kan anses som ungskog i vanlig mening, 

 där tillväxten av sig självt normalt ökar. 



I själva verket har också avverkningsbeloppet i genomsnitt stigit, så 

 att det år 1916 utgör g,i sylve emot 5,6 är 1893, och endast vid andra 

 uppskattningen har en sänkning av uttaget förekommit. Otvivelaktigt 

 kommer nästa uppskattning, som blir år 1922, att visa ännu vackrare 

 siffror än de som jag här demonstrerat. 



Jag har uppehållit mig så pass utförligt vid detta exempel, dels därför 

 att det varit ett synnerligen lyckligt fall, där förbättrad skötsel av skogen 

 kunnat åstadkomma så påtagligt lysande resultat, och dels därför, att 

 det synes mig belysa nyttan och användningen av själva kontrollmetoden. 

 Just i den omständigheten att man söker korrektivet för behandlingen 

 hos skogen själv och noga registrerar vilken effekt de vidtagna åtgär- 

 derna ha, just däri ligger själva clou'n. Naturligtvis kan man ej vänta 

 sig säkra utslag av de första uppskattningarna, men då man skaffat sig 

 en hel serie, där utvecklingen går åt samma håll, växer tillförlitligheten 



