KAXNKDOMKN OM SKOCSMARKKKS TRc )1 )rKl'I()\SK( )RMA('.A 293 



l'"ör prov\'tan n:r 3 j^kllcr i storl sett sanima bcskiixTiino. Läyct är 

 dock nästan [jlant, och bland markväxterna är att anteckna Dicianuvi 

 scopariuin och Sphagnuiii ^irgefiso/uii/ å enstaka fläckar, varemot Lyco- 

 podium clavatiim och Polyp, intlgare saknas. 



Beståndet beräknades vara, tallen 125 är, granen c:a go är. Den stora 

 åldersskillnaden förklaras därav att beståndet härjats av skogseld, varom 

 de flesta tallarnas stora brandlyror bära ett otvetydigt vittnesbörd. Kron- 

 förhållandet är ganska lågt, helt naturligt med det stora stamantalet. 

 Xågra direkta mätningar däröver företogos dock icke. C:a 20 % av 

 tallarna antecknades såsom varande sjuka eller svårt missbildade, vare 

 sig av trängseln eller av annan orsak. Av Peridermium skadade träd 

 uppgingo dock endast till c;a 6 %. I övrigt äga såväl tallar som gra- 

 nar en s\-nnerligen god stamform. Detta gäller särskilt för ytorna 

 1 och 2. Av röta i en eller annan form torde träden föga vara an- 

 gripna, åtminstone har dylik icke iakttagits vid borrning av ett antal 

 stammar. Avverkning i beståndet synes icke hava förekommit annat 

 än i form av rensningshuggning. Sålunda uppmättes å ytan n:r i av 

 vartdera trädslaget 5 stubbar från de sista 8 — 10 årens avverkningar, 

 motsvarande en uttagen kubikmassa av c:a 38 kbm pr har. Uppgifter 

 angående stamantal och kubikmassor m. m. återfinnas i tab. i. Vid 

 en granskning av siffrorna i denna och en jämförelse med uppgifterna 

 från Jönåkersbestånden, lämnade av prof. G. ScilOTTK i Skogsvårds- 

 föreningens tidskrift 1912 fackavd., lägger man genast märke till den 

 stora överensstämmelsen mellan ytan n:r i och ytan n:r [38 å Jönåker, 

 särskilt då vad beträffar kubikmassorna, som i fråga om tallen äro 

 exakt lika och i fråga om granen endast obetydligt .skilja sig frän var- 

 andra, och detta trots att det förstnämnda beståndet är 15 är yngre, 

 ja vad granen beträftar icke mindre än 50 är yngre. En jämförelse av 

 medelhöjden för tallen utfaller till Jönäkersbeståndets fördel, resp. 30,2 

 och 31,0 m; för medeldiam. är förhällandet omvänt, resp. 42,5 och 37,6 

 cm. Högsta tall ä ytan 34 m., högsta gran 35 m. 



.\ven mellan provytan 2 och den mindre ytan inom provylan n:ri38 

 finnas stora likheter, men jag torde här ej behöva upprepa siffror, som 

 den intresserade själv lätt kan jämföra. 



Del torde således finnas fog för påståendet, att det knappast finnes 

 många bestånd, som till åldern fullt likvärdiga med ifrågavarande Kin- 

 neskogsbestånd kunna uppvisa en högre kubikmassa pr har. Härvid 

 kan nu med rätta invändas, att de av mig utlagda ytorna till arealerna 

 äro mindre än nämnda ytor å Jönåker, och att det icke är någon 

 tvårighet att blott man tager små provytor få upp en hög kubikmassa. 

 Häremot vill jag invända, dels att skillnaden i areal icke är synnerligen 



