302 SKOCSSTATFAS UNIFORMER UNDFR iSoo-'l'ALET 



ställts mot civila unilormer, iiro enligt utskottets uppfattning riktade förnäm- 

 ligast mot användandet av uniformer vid uppvaktningar, fester och andra till- 

 fällen, som icke hava något samband med tjänsteutövning. Om än rätta mo- 

 tivet i dessa fall får sökas i en önskan att visa aktning för den uppvaktnin- 

 gen gäller, eller för anledningen till festen, så kan det dock ej förnekas, att 

 i vida kretsar den föreställning slagit rot, att innehavare av civil tjänst söker 

 genom prål framhäva en värdighet och markera en gräns mot andra civila. 

 Givet är, att en sådan föreställning icke står väl tillsammans med de ten- 

 denser till sammansmältning av olika samhällsklasser, som allt mer och mer 

 utbreda sig.» 



Detta skrevs, som sagt, för över 13 år sedan och det är givet, att åsig- 

 terna härutinnan icke ändrat sig. 



Om sålunda de civila paraduniformernas tid i det hela inom kort skulle 

 vara till ända, så utgör detta ytterligare ett skäl att söka till eftervärlden be- 

 vara minnet och utseendet a\ desamma. Därför ingå även sådana — visser- 

 ligen till ett obetydligt antal, men i anseende till föremålens skrymmande 

 beskaffenhet skenbart dominerande — i den historiska samlingen. Men ett 

 enbart betraktande av några gamla uniformer på ett museum plägar i allmän- 

 het giva blott föga behållning för den, som icke känner något av deras »hi- 

 storia». Det är av denna orsak, och för att om möjligt från håll, dit cirkulär 

 och förfrågningar ej nått, framlocka eventuellt ännu befintliga äldre uniforms- 

 persedlar, som följande anteckningar och refle.xioner angående skogsstatens 

 uniformer under 1800-talet meddelas, ehuru med en viss tvekan, enär en dylik 

 första bearbetning av ett ej förut behandlat ämne alltid medför risken av en 

 del nästan oundvikliga misstag. 



Skogsstatens uniformer hava hela århundradet igenom varit av militär typ. 

 Att så varit fallet torde i viss mån hava berott på den i övrigt civila kårens 

 förutvarande temporära användning såsom trupp, beriden eller oberiden. En 

 bidragande orsak till detta förhållande är måhända även att söka däruti, att 

 en stor del av jägeristatens tjänstemän fordom och ännu ett stycke in på 

 1800-talet utgjordes av f. d., eller till och med någon gång i tjänst varande 

 officerare. 



Skogsstatens — eller, som det på den tiden hette. Rikets Skogs- och Jägeri- 

 Stats — äldsta bevarade uniformsreglemente härrör från något av åren 1840 



— 1843- 



Om uniformerna före denna tid kan man likväl, ehuru ej i alla detaljer, få 

 en god föreställning genom ett flertal bevarade porträtt, vanligen i olja, och 

 man finner då, att skogsstatsbefälets uniformer voro i huvudsak lika med in- 

 fanteriofficerarnas, av vilka vi hava ganska tillförlitliga avbildningar i åtskil- 

 liga planschverk, om än endast ett relativt ringa antal uniformer från dessa 

 äldre tider äro bevarade till eftervärlden. Endast i anseende till färgen fanns 

 (med ett fätal undantag, som senare skola beröras) en bestämd skillnad; den 

 var i regel grön. Enligt en skrivelse daterad den '^/o 1803 tillätos dock 

 överjägmästarna att, i anseende till det gröna tygets dyrhet, till släpuniformer 

 nyttja grått, melerat kläde, men huruvida och i allt fall huru länge denna 

 rättighet begagnades torde vara ovisst. På 1820-talet buro överjägmästarna 



