304 SKOGSSTATENS UNIFORMER UNDER 1800-TAI.ET 



av hovbetjäningen vid vissa tillfällen ännu bära hatten pä tvären, kan såsom 

 en kuriositet nämnas, att ända till för c:a 20 år sedan de kuskar, som körde 

 Klara församlings likvagn, buro på tvären sittande hatt; enligt en uppgift — 

 som det dock ej ännu varit möjligt få verifierad — på detta sätt, då den 

 avlidna var av kvinnligt kön, däremot på vanligt sätt placerad hatt, om det 

 var en manlig individ, som fördes till det sista vilorummet. 



Uniformspersedlar av i övrigt samma modell äro alltid underkastade små- 

 ningom skeende förändringar, vilka efter en längre tid kunna bliva ganska 

 påtagliga. Så har skogsstatens paradhatt också under tidernas lopp förändrats 

 från den stora, tunga Carl Johanstypen till den nuvarande lilla lätta hatten. 

 (Fig. 2, a o. c). Fig. 2 a är likväl en mellanform. 



Såsom ovan citerats skulle till denna hatt bäras svart hängande plym. Så- 

 dan svart plym användes numera i Sverige endast av hovjägeristaten, hov- 



a b c 



Fig. 2. L iiifonnsluittar av olika typ. 



Stallstaten, skogsstaten och Kungl. Väg- och Vattenbyggnadskåren. Ho\^ägeri- 

 och hovstallstaten bär dessutom till »stor uniform» resp. grön och vit hän- 

 gande plym. 



»Cocarden» var helt gul, såsom de militära kokarderna ännu äro, en anomali, 

 som helt säkert äger samband med det förhållandet att medlemmar av ovan- 

 nämnda hovstater ännu bära gul kokard, om de jämte hovtjänst innehava eller 

 innehaft militär tjänst. Att märka är, att civil kokard eljest just infördes 

 under Carl XIV Johans tid. 



En annan rent militär detalj, som tillhörde denna uniform — epåletterna 

 och sporrarna torde nämligen ej kunna anses såsom uteslutande militära — 

 var skärpet eller, som det i ännu äldre tider hette, fältbindeln. 



Dylika fältbindlar, som då ömsom buros över högra axeln' eller om livet 

 utgjorde tecken på officersgrad. De voro förfärdigade a" siden i mer eller 

 mindre lysande färger, och först under drottning Kristinas tid användes blått 

 med guldkanter, alltså jämväl angivande nationaliteten. Det är från dessa 

 breda 1500- och 1600-tals fältbindlar, som våra nuvarande officersskärp (fast- 

 ställda 1819) härstamma och genom dem även skogsstatens skärp från 1840- 

 talet. Att de nationella färgerna ändrades till grönt och gult berodde väl 

 närmast på en nyck av smaken, som dock ej gjort sig gällande i likartat fal! 

 vid infanteriet. 



^ Att de burits även över vänstra axeln är dock säkert; så t. e.\. å Antonis Moors por- 

 trätt av hertigen av Alba, oinkr. 1570, Briissels museum. 



