SKOGSSTATENS UNIFORMER UNDER i SooTALEl' 307 



Att hovjägeristaten bar alldeles likadana benkläder som d. v. Skogs- och 

 jägeristaten ett gott stycke in pä 1850-talet är bevisligt, men de tvä smala 

 galonerna hava tor förstnämnda stat senare utbytts mot en bredare med helt 

 annat mönster. De äldre galonerna återfinnas dock ännu å hovjägmästarnas 

 (ej överhov- och förste hovjägmästares) eiikelradiiia vapenrock, i det de bibe- 

 hållit sin antagligen gamla plats på krage och ärmuppslag. Samma är för- 

 hållandet å uniformerna för en del befattningshavande vid hovstallstaten. 



Några lösa delar till uniformen av år 1S40 återstå ännu att beröra: epåletter, 

 kna|>par, sporrar och sabel. 



Epåletterna (fig. i c, d) voro a\- den för infanteriet ännu brukliga formen 

 med något varierande emblem och rned gradbeteckning. 



Med visshet före år 1859 och antagligen intill år iS6g (5/,) voro knapparna 

 ■av den för Länets Stat fastställda modell», senare de nu brukliga, för skogs- 

 staten gemensamma. Uti samlingen förekomma dessa länsknappar både i den 

 äldsta vajienrocken och i den tillhörande hatten samt lösa, olika län. 



Sporrarna förändrades åtskilligt under perioden, från sådana med lång, rak 

 hals och kraftig klinga till mindre kraftiga typer. Reglementet föreskrev 

 »klacksporrar» (fastskruvade), men även spännsporrar torde hava använts. Ett 

 par s. k. balsporrar (utan klingor) av silver, som tillhört jägmästaren, seder- 

 mera chefen för Kungl. Skogs Styrelsen och landshövdingen i Gävleborgs län 

 C. A. T. lijörkman, och som finnas i samlingen, äro kontrollstämplade år 1849. 



Den av skogsstaten begagnade sabeln — i såväl 1840 som 187 i och 1887 

 års reglementen kallad hirschfängare, dock med en föreskriven längd av i '/j 

 aln (74 cm) — tyckes, såsom sä mycket annat, hava följt infanteriets modeller, 

 men dock alltid hava bibehållit dess gamla balja av svart lackerat läder med 

 förgyllda bronsbeslag, dessa ofta, men ej alltid försedda med jaktemblem. 



Den 5 maj 187 1 fastställdes av Kungl. Maj:t ett nytt uniformsreglemente, 

 som totalt förändrade skogsstatens uniform. 



Efter drottning Lovisas död och sin egen länga sjukdom hade Carl XV i 

 maj 187 1 något återvunnit krafter och lynnesspänstighet, och det påstås, att 

 han vid fastställandet av skogsstatens nya uniform skämtat en smula över dess 

 prålighet. Skogshögsskolan har lyckats erhålla ett nästan fullständigt exem- 

 plar, nu kompletterat, av denna uniform i dess tidigare skick, dock såsom 

 nedan skall visas ej i det allra tidigaste. 



Enligt en uppgift, som icke kunnat kontrolleras, men dock har alla betin- 

 gelser för att vara riktig, har förslaget till den nya uniformen, uppgjorts av 

 läraren i matematik vid Kungl. Skogsinstitutet, kaptenen vid Kungl. Fortifika- 

 tionen J. A. G. Björkman, broder till d. v. sekreteraren i Kungl. Skogs Sty- 

 relsen C. A. T. Björkman. Att en militär, som haft en viss kännedom om 

 skogsstatens äldre historia och därjämte varit förtrogen med 1860-talets ten- 

 denser inom litteratur och konst, uppgjort förslaget, är emellertid alldeles på- 

 tagligt. F.ljest vore tillkomsten av denna egendomliga uniform tämligen obe- 

 griplig. 



Det skulle föra för långt att mera än antydningsvis angiva de sannolika 

 anledningarna för uniformens tillskapande. Den tillkom i en tid, dä intresset 

 för de historiska stilarna och den historiska genren var härskande inom arki- 

 tektur och målning. F^n tid, då kyrkobyggnader delvis revos för att åter- 



