1/ ;^ 



SKOQSFORSKNINQEn 



ROTSKADOR I LAGRAD PAPPERSVED. 



I Skogsvårdsföreningens tidskrift årg. 1920 sid. 149 redogör professor T. 

 Lagerberg för »rötskador i lagrad pappersved». Han omnämner en del ved, 

 som huggits 1916 — 17 och 1917 — 18, sedan lagrats på ett stundom något otill- 

 fredsställande sätt och som, dä veden den 23 april 19 19 av honom under- 

 söktes, lämnade rum för en > förvånande rik svampvegetation». 



Då trämassevedsprisen till följd av den stora efterfrågan, som sulfitmassan 

 rönte under våren, sommaren och hösten 1920 steg i pris, skyndade sig 

 mången skogsägare att avverka pappersved under sommaren 1920, för att 

 kunna sälja den till de fördelaktiga pris, som borde kunna uppnås hösten och 

 förvintern 1920 — 1921. Naturligtvis bedrevos avverkningarna huvudsakligen i de 

 skogar, som lågo i närheten av stationerna, alltså i de västligaste trakterna. 

 För att skydda veden så mycket som möjligt, randbarkades den noga i en- 

 lighet med skogsägaretörbimdets föreskrifter. Sommartid och i savtid rönte 

 detta icke några svårigheter att verkställa. Veden har i de flesta fall lagts 

 i res eller i trianglar i skogen och alltså lagrats på bästa sätt. Detta har 

 naturligtvis skett, enär man varit angelägen om att torka veden så väl som 

 möjligt för att kunna lägga på stora lass och för att pressa ned de höga 

 fraktkostnaderna pä järnvägarna. 



Dä emellertid denna ved skulle levereras, visade det sig, att den var väl 

 huggen, barkad och lagrad, så att ändytorna sågo så friska ut, som man 

 kan begära på sommarhuggen ved, d. v. s. veden var litet angripen av blå- 

 yta, men föreföll frisk till det yttre. 



Dylik ved måste emellertid ej endast undersökas pä ytan, utan måste man 

 genom inhugg på sidorna förvissa sig om att den är frisk (jfr Lagerberg, sid. 

 157). Man får icke nöja sig med att hugga endast från ena sidan, utan 

 man måste från flera sidor pröva densamma. Även om veden lagrats ^äl 

 och till det yttre synes fullt frisk, är den ofta rötskadad, varför undersökning 

 pä det noggrannaste sätt niaste verkställas av all äldre granved. 



Den erfarenhet jag hittills ansett mig kunna vinna pä de vedpartier, som 

 erbjudits till inköp äro: 



att granen angripits mera än furun, 



att gran med breda årsringar angripits i liögre grad än ved som har 

 smala samt 

 att flottad ved icke angripits i samma utsträckning som oflottad ved. 



Underrättelser om dylik skadad granved har ej endast ingått från Bergs- 

 lagen, Dalarna och Gästrikland utan även frän så sydliga trakter som från 

 Skåne. 



Om det visar sig att denna rötskada är permanent, så blir detta ett syn- 

 nerligen hårt slag för alla de trämassefabriker, som icke ha senvuxen eller 

 flottad, vinterhuggen ved till sitt förfogande och icke mindre för alla de 



^. Skogsviif-eis/ln-eningens Tidskrift iqzi. Serien P.. 



