6x LITTERATLR 



Detta resultat beror på att ile täta skogsbestånden uppsamla snön i stor ut- 

 sträckning. De skogsmeteorologiska rönen från flera undersökningar rörande 

 trädens uppsamlingstörmåga anser förf. emellertid och säkerligen med rätta 

 för mycket missvisande, och han anser, att man ej ur dem lär draga den 

 slutsatsen, att den vattenmängd, som skogsmarken erhåller genom snöfallen 

 är i enlighet med mätningarna mindre än vad marken erhåller i det fria 

 Förf. kritiserar jämväl de vanliga mätningarna över trädkronornas vattenupp 

 samlande inverkan och den därur antagna stora vattenavdunstningen, sam 

 kommer för sina områden till det resultat, att vegetationen i Rappenområde 

 nästan i lika hög grad förhindrar nederbörden att nå marken som skogsvegeta 

 tionen i Sperbelområdet. Därmed överensstämma också resultaten av under- 

 sökningarna över vattenhushållningen. Om, såsom skogsmeteorologiska iakt 

 tagelser visa, i trädkronorna lo — 40 % av nederbörden skulle avdunsta, borde 

 medelavrinningen vara mindre i Sperbelområdet än i Rappenområdet, men 

 förf. resultat visa, att så ej är fallet. Förf. framhåller jämväl betydelsen av 

 den i träden i form av dagg och rimfrost utfällda nederbörden, till vilken 

 hänsyn ej tages vid nederbördsmätningarna. Det synes ref. av förf. framställ- 

 ning tydligt framgå, att frågan om skogens inverkan på nederbörden i detta 

 hänseende fordrar nya undersökningar, men också att tillfredsställande mät- 

 ningar häröver äro mycket svåra att anordna. 



Rörande temperaturen i de båda undersökningsområdena framgår det, att 

 Rappenområdet om vintrarna är kallare än Sperbelområdet, medan i årsmedel 

 skillnaden är mycket liten (6°,2 i Sperbelområdet, 5°, 8 i Rappenområdet). Med 

 hänsyn till den lägre sommartemperaturen och högre luftfuktigheten under 

 träden i skogsområdet, rörande vilka förf. dock icke meddelar några egna 

 mätningar, drager förf. den slutsatsen, att marken i Sperbelområdets skogs- 

 område avdunstar mycket mindre än marken i Rappenområdet, och drager 

 ur vattenhushållningen den slutsatsen, att under 3 sommarmånader det för 

 vind och sol exponerade Rappenområdet måste avdunsta minst lika mycket 

 eller mera än Sperbelområdet av incl. dess avdunstning från skogen. 



Beträffande de hydrografiska mätningarna utgjordes de förutom de redan 

 omtalade källmätningarna först och främst av vattenmängdsmätningar, som ut- 

 fördes dels medelst vattnets uppsamlande i graderat kärl dels medelst över- 

 fall. De stötte på avsevärda svårigheter såväl vintertiden, då man i regel fick 

 nöja sig med en uppskattning, som vid flödena, dä man var beroende på 

 öppnandet av vissa luckor, vilket icke alltid kunde ske i tid. Mätningarna 

 vid överfallet beräknades med hjälp av Bazins formel, utan att konstantbe- 

 stämningar gjordes medelst direkt mätning. Också beredde konstruktionen 

 av en sammanhängande avbördningskurva medelst de uppmätta vattenkvanti- 

 teterna och de ur Bazins formel beräknade stora svårigheter. Slam- och grus- 

 transporten bestämdes genom avsättning i samlingsbassänger ovan huvudmät- 

 ställena. 



Vidare utfördes utlörliga mätningar över jordens vattenhalt med hjälp av 

 markprov. I detta sammanhang betonar förf. frostens betydelse för jordens 

 uppluckring, till följd varav milda våta vintrar verka förtätande på marken. 

 Eftersom markens luckerhet i de övre markskikten underlättar vattnets in- 

 trängande och minskar avdunstningen, kan därför vinterns temperatur spela 

 en viss roll för avrinningen och vattenhushållningen under vår och sommar. 

 Rörande vattenhalten framgick det, att sistnämnda tid skogsmarkens övre 



