SKC)(;SA1)M1MS IRATK )N X 45 



hel hemställii, au lör ilomänverkel iäkcnska[)såret maltc som hittilU la ^ainmanlalla med kalen- 

 deråret. 



Slutligen fär styrelsen medilela, att ett eventuellt genomförande av den föreslagna omlägg- 

 ningen av budgetåret från ocli med den i juli 1923 icke synes, beträffande domänverket, 

 påkalla nägoii särskild framställning till innevarande års riksdag. 



LAGAR OCH FÖRORDNINGAR. 



I Svensk författningssamling utkomna förordningar berörande skogsväsendet. 



Kungl. kungörelsen ang. ändrad lydelse av 33 § i avlöningsrcglemcntct för tjänstemän vid 

 domänverket den 22 juni 1920 (n:r 493); given den 26 nov. 1920, n:r 736. 



Kungl. kungörelse med föreskrifter rörande det offentliga byggnadsväsendet, given den 

 26 nov., n:r 744. 



Kungl. kungörelse ang. ändrad lydelse av §^ 7 och 8 i jaktstadgan den 8 nov. 1912; 

 given den 10 dec. 1920. 



PERSONALFRÅGOR. 



Angående sakkunnigas for utredning rörande allmänna föreskrifter beträffande 

 domänverkets personal underdåniga förslag rörande antalet ordinarie befattningar 

 inom de lönegrader vid domänverket, där enligt avlöningsreglementet av den 22 

 juni 1920 detta skall bestämmas av Kungl Maj:t samt rörande icke ordinarie 

 befattningshavare och dessas avlöning med mera. Doinänstyrelsens underdåniga utlå- 

 tande den II dec. 1920. 



Genom nådig remiss den 1 1 december 1920 har Eders Kungl. Maj:t infordrat domän- 

 styrelsens underdåniga utlåtande över ett av sakkunniga för utredning rörande allmänna före- 

 skrifter beträffande domänverkets personal med mera angivet förslag ifråga om dels antalet 

 ordinarie befattningar inom de lönegrader vid domänverket, där enligt avlöningsreglementet 

 av den 22 juni 1920 detta skall bestämmas av Eders Kungl. Maj:t dels ock den icke-ordi- 

 narie personalens a\'löning med mera. 



Till ätlydnad härav tar domänstyrelsen i underdånighet anföra följande. 



Beträffande de sakkunnigas förslag ifråga om antalet ordinarie befattningshavare inom 

 de lönegrader vid domänverket, där enligt avlöningsreglementet av den 22 juni 1920 detta 

 skall av Eders Kungl Maj;t bestämmas, har ilomänstyrelsen ingen annan erinran att göra 

 än att så vitt ske kan, styrelsen måste erhålla bemyndigande att i fråga om de kvinnliga 

 biträdena å överjägmästareexpeditionerna i varje särskilt fall avgöra, huruvida befattningen 

 skall förses med konstitutorial eller endast uppehållas på förordnande. 



De sakkunnigas förslag till avlöningsbestämmelser för icke-ordinarie tjänstemän vid do- 

 mänverket kan styrelsen i stort sett biträda. 



Emellertid får styrelsen i anslutning till den uppfattning, styrelsen i skrivelse till ifråga- 

 varande sakkunniga den 22 oktober 1920 givit uttryck åt, i underdånighet göra vissa erin- 

 ringar. 



I nämnda skrivelse har styrelsen i enlighet med en av de extra jägmästarnas förbund 

 den 14 oktober 1920 till domänstyrelsen ingiven framställning föreslagit att nuvarande bi- 

 trädande jägmästare måtte benämnas jägmästare å extra stat och uppföras i 9. lönegraden, 

 dock med skyldighet att vidkännas avdrag å avlöningen, motsvarande ordinarie befattnings- 

 havare inom samma grad åliggande avgift för egen pensionering. 



Nu hava emellertid de sakkunniga icke funnit sig böra tillmötesgå den av de extra 

 jägmästarnas förbund gjorda, av domänstyrelsen biträdda framställning. Enligt de sakkun- 

 nigas förmenande hava nämligen dessa tjänstemän, för närvarande två till antalet, icke till- 

 kommit pä det sätt och stå ej heller i fortsättningen i den ställning, som begreppet å extra 

 stat förutsätter. 



Denna uppfattning kan icke av styrelsen godtagas. 



Men även om sä vore fallet ligger dock, enligt styrelsens bestämda uppfattning, huvud- 

 vikten därpå, att de så kallade biträdande jägmästarna numera i intet avseende skiljer sig 

 från en ordinarie revirförvaltare. De så kallade revirledarna, vilka utgöra deras verksam- 

 hetsområde, äro fullt självständiga förvaltningsenheter. Till såväl omfattning som svårskött 

 het kunna de till fullo jämföras med de vanliga reviren. 



Pä grund av det anförda finner styrelsen ingen anledning att tränga sin i förenäuinda 

 skrivelse till de sakkunniga uttalade uppfattning. 



