50 X SVEN PETRINI 



Ue största avverkningarna under kriget voro lokaliserade till närheten av 

 fronterna, men där hade tyskarna stora skogar på fientligt område att ut- 

 nyttja, och detta skedde också utan överdriven hänsynsfullhet både i öster 

 och väster. 



På samma sätt som med skogarna förhåller det sig i stort sett med den 

 övriga nationalförmögenheten. Man ser överallt, var man far fram, jorden i 

 god kultur, välbyggda byar och städer, väldiga fabriker. Låt vara att fabri- 

 kerna stå stilla på grund av brist på råmaterial och på- grund av strejker, 

 men man kan omöjligt undgå att få ett starkt intryck av att depressionen 

 måste vara av övergående art. Tysklands enda vinst under detta krig är att 

 det lyckats hålla fienderna borta frän landet, varigenom allt det gamla finns 

 kvar. Det fordras blott ordnandet av vissa förutsättningar för att produk- 

 tionen skall komma i full gång igen. Det svåraste hindret att övervinna tror 

 jag är av psykologisk natur. Det tyska folket vill inte arbeta som förr, och 

 det ligger en grå, dyster och luggsliten stämning över alltsammans. Bäst 

 kände jag kanske detta sedan jag hade lämnat Tyskland och kommit in i 

 Schweiz. Det var att komma i en helt annan andlig atmosfär av företagsam- 

 het, livsmod och arbetsglädje. 



Dä jag hos forstdirektionen i Stuttgart anhöll att få anvisning på några 

 wiirttembergska revir där WAGNERsystemet kunde studeras, rekommenderade 

 man mig till trenne: Gaildorf, Calmbach och Langenbrand. Detta visade 

 sig sedermera vara ett mycket lyckligt val. Gaildorf är det revir, där Wag- 

 NER utexperimenterat sin metod, och där den mest rent tillämpas och till- 

 lämpats sedan bortemot 20 är tillbaka. Såsom framgår av en karta över 

 reviret (fig. i) har man där helt systematiskt delat upp skogen i avdelningar 

 och överallt påbörjat föryngringen efter kantblädningens principer. Gaildorf 

 är därför ett skolexempel på detta område. 



Calmbach och Langenbrand ligga helt nära varandra ■ — fågelvägen är det 

 blott cirka en halv mil mellan den lilla staden Calml)ach, som är belägen 

 vid järnväg, och byn Langenbrand. A Calmbach tillämpar d:r R.amm en 

 modifierad form av WAGNERmetoden, under det att å Langenbrand residerar 

 en arg kritiker av systemet — d:r Eberhard. Genom att besöka de tre 

 ovannämnda reviren kan man alltså få tillfälle att se problemet från olika 

 synpunkter. 



Det kanske i detta sammanhang förtjänar påpekas, att de tyska skogsmän- 

 nen, som stå pä en mycket hög teoretisk nivå och dessutom ha helt små 

 revir att sköta, pä ett synnerligen noggrant sätt studera sina skogar och 

 modifiera sin uppfattning om deras skötsel allt efter sina lokala erfarenheter. 

 Följden blir den, att snart sagt varje revirförvaltare anser sig böra ha sitt 

 eget system. 1 verkligheten bli skillnaderna ute i skogen ofta försvinnande, 

 men på tryckpapper kan man i alla fall fä fram dem. Så redogör t. ex. 

 Wagner för icke mindre än 9 st. olika skogsbrukssätt, vilka bilda huvud- 

 formerna, vari sedan modifikationer av allehanda slag äro tänkbara. 



WAGNERblädningen är ju visst icke okänd hos oss här i Sverige. Wagners 

 arbeten refererades i Skogsvärdsföreningens tidskrift år 1909 och 19 14, och 

 prof. ScHOTTE höll på Svenska Skogsvårdsföreningens möte år 19 15 ett föredrag 

 om denna sak, infört i Skogsvärdsföreningens tidskrift samma år; skogs- 



