54 X 



SVEN PETRINI 



satser, så att effektivt skydd mot väster erhålles, då dels stormfaran lurar 

 därifrån och dels västersolen på mot detta håll sluttande mark får en kraftigt 

 uttorkande verkan, eftersom strålarna träffa marken under en vinkel, som kan 

 närma sig en rät. På nordvästsluttningen hugger Wagner i sådan riktning, 

 att hyggena komma att ligga vinkelrätt mot sluttningen och likaså på nordost- 



Nord- 

 c/uttninq 



Jyd- 



s/ufrmntj 



Avverkningsriktning och hyggesutläggning enligt Wagner. Figuren avser att 

 framställa ett berg med platå överst, branta sluttningar närmast toppen och svagare 

 lutning längre ned. Pilarna utmärka åt vilket håll virket utforslas. De rent svarta 

 partierna utmärka den först upptagna kanten, de snett streckade delarna visa det 

 andra hygget och de prickade områdena den tredje framryckningen av Wagner- 

 kanten. 



sluttningen. I första fallet går avverkningen alltså åt sydväst, i det andra 

 flyttar sig huggningen åt sydost, i båda fallen utläggas hyggena i form av 

 avsatser med kappskydd mot väster. På den rena nordsluttningen utföres 

 avverkningen i riktningen öster — väster, om sluttningen ej är stark. I brant 

 nordsluttning anbefalles att helt kasta om den generella avverkningsriktningen 

 och alltså hugga från söder mot norr, d. v. s. övre delen av berget förj'ng- 

 ras först (se fig. 3). 



