WAGNERBLÄDNINGEN OCH DESS TILLÄMPNING x 59 



juraformationerna). Den i detta revir såväl som angränsande förhärskande 

 bergarten är en sandsten (Buntsandstein), och denna är för lös för att med 

 fördel kunna användas som vägmaterial. Numera är det emellertid av kost- 

 nadsskäl omöjligt att anskaffa kalksten. Vägarna kunna då ej heller bli av 

 samma höga kvalitet som tidigare. 



Pretentionerna på vägar äro dock betydligt högre här än vad som i regel 

 är fallet hos oss. En god skogsväg göres 3,5 meter bred med plats att mötas 

 på var 2oo:de meter. I krökarna göres vägen rymlig, och skog bortröjes, så 

 att de långa stockarna kunna framföras utan svårighet. Detta är också nöd- 

 vändigt att tänka på, dä så gott som all huvudavverkning ger s. k. Langholz, 

 som kan vara 20 å 25 meter långt. 



Vid byggandet av vägen stensattes den på så sätt, att ett c:a 20 cm mäk- 

 tigt lager anbringas med stenarna ställda på kant. Ovanpå detta grusas tjockt, 

 och ovanpå gruslagret lägges finare makadam. Dessa stensatta vägar hålla 

 sig torra alla årstider, och avverkning såväl som utdrivning kan alltså äga 

 rum hela året runt. 



Så sker också, och avverkningarna fortgå kontinuerligt. Kortare avbrott 

 förekomma dock, när alltför djup snö faller. Under de sista 10 åren hade 

 emellertid intet dylikt avbrott varat mer än tre veckors tid. 



I september månad börjar man med rensningshuggningarna i de yngsta 

 bestånden, och därefter komma gallringsarbetena. Dessa arbeten betalas med 

 daglön för arbetarna. Fram emot december påbörjas sedan huvudavverk- 

 ningarna, som betalas efter ackordsystem. 



Brännveden utforslas på kälkar med handkraft utför de brantaste slutt- 

 ningarna, då snön gått bort. Om det är för halt, är detta arbete livsfarligt 

 att utföra. Går det alltför trögt, läggas grenar under kälkarna, sä att de 

 glida lättare. Riset tillvaratages i allmänhet också som bränsle, och två olika 

 sorter särskiljas. De grövre grenarna kapas sålunda i i :ms längder och säljas 

 i lösmeter. Det finare riset buntas ihop. — A sädana platser, där riset ej 

 kan tillgodogöras, skall arbetaren lägga kvistarna längs efter stammen, sä att 

 det upptager mindre plats, än om grenarna få bibehålla sin naturliga placering 

 vid fällningen. Riset blir sålunda ordnat i tvenne parallella strängar å ömse 

 sidor av stammen. 



För transporten av gagnvirket användas särskilda metoder. Som ovan 

 nämnts, är det nästan uteslutande Langholz man har att göra med, och stoc- 

 karna äro alltså mycket tunga och besvärliga att handskas med. Timret 

 släpas ut till vägarna med häst. Härvid måste toppändan gå före, enär mot- 

 ståndet eljest blir för starkt och skadorna på eventuellt förefintliga plantor 

 för stora. Vid trädens fällning måste därför alltid tagas hänsyn till den rikt- 

 ning i vilken de skola bortföras. Vid själva utsläpningen tillgår så, att ett 

 hål borras i toppändan av stocken och en gängad kil, försedd med en ögla, 

 insattes i hålet. I öglan fästes ett rep, varmed stocken kan släpas. 



Terrängen i Calmbach är starkt kuperad, och sluttningarna äro ofta mycket 

 branta. I de brantaste sluttningarna gäller det emellertid att kunna försiktigt 

 forsla ut virket, och en speciell metod för transporten av Langholz frän ber- 

 get ned i dalen har därför utbildats. Man fäller i dessa starka sluttningar 

 träden uppåt bergssidan och lämnar ett lagom antal höga stubbar fördelade 

 över ytan. Dessa stubbar, s. k. Seilstöcke, ha en höjd över markytan av c:a 

 1 meter. Som förut nämnts upptages ett borrhål i stockarnas toppända, och 



