60 X SVEN p?:trini 



repet från den inslagna kilens ögla lindas runt en av de höga stubbarna. En 

 man håller i repet för att hindra stocken att glida för raskt nedåt, medan 

 två man medelst spett förflytta stocken utför sluttningen. 



Lastningen verkställes på låga, grovt byggda vagnar, och rotändarna läggas 

 framåt. Härvid användes en s. k. Fusswinde, en apparat med vev och ut- 

 växling för att lyfta de tunga stockarna. Denna apparat kan skötas av en 

 man och medföres pä lasset. Lassen äro kolossalt stora: 6, 8 ä lo fast- 

 nieter, och 2 hästar användas. 



Virket barkas omedelbart efter fällningen, och granbarken torkas i 1 meter 

 långa stycken för senare användning till garvningsändamål. Silvergranens 

 bark finner användning såsom bränsle. 



Flottning har förekommit på reviret men var nu nedlagd. Delvis hade 

 flottningsbyggnaderna förstörts genom högvatten, och man ville ogärna kosta 

 på reparationer, men delvis hade arbetet dessutom omintetgjorts genom strejk. 

 Bl. a. fordrade flottningsarbetarna 10 Mk per dag i ersättning för stövel- 

 slitning. 



Skogarna utgöras huvudsakligen av silvergran, dock finnas även ganska 

 stora mängder av ung och gammal tall ; medelålders tall saknas däremot. 

 Vidare finnes också gran och bok. På reviret förekommer gammal, avverk- 

 ningsmogen skog i överskott över det normala. 



Omloppstiderna äro enligt sista planen för tall 130 å 140 år, för silver- 

 gran 120 är, för bok iio år och för gran 90 å 100 år. 



Angående principerna för skogsskötseln är det grundläggande för d:r 

 Ramms uppfattning den allmänna iakttagelsen, att de unga och medelålders 

 bestånden, särskilt de som uppdragits på konstlad väg, förete en typ som är 

 avsevärt underlägsen de förutvarande bestånden. Inom Schwarzwaldområdet 

 skulle man sålunda befinna sig i en period av tillbakagående virkesproduk- 

 tion, och d:r Ramm lägger största ansvaret härför på skogsskötseln. Han 

 anser, att skogsmarken i det wurttembergiska Schwarzwald är tämligen labil 

 på grund av markens ringa kalkhalt och på grund av det av höjdläget be- 

 tingade klimatet. Mångenstädes inträder därför mycket lätt markförvildning, 

 råhumus, försumpning, ortstensbildning etc. Det goda marktillståndet är en 

 dyrbar skatt, som mycket lätt förslösas, men som ofta är oerhört svårt att 

 återvinna. D:r Ramm ser huvuduppgiften för skogsskötseln i en rätt mark- 

 vård, och han har utfört en mångfald försök för att utröna huru det dåliga 

 marktillständet skall bäst övervinnas. 



Råhumusmarker behandlar han gärna med markberedning eller bränning, 

 om råhumuslagret är obetydligt, men oftast räcka dylika åtgärder ej till för 

 att åstadkomma en definitiv förbättring. Ej sällan verkar åtgärden t. o. m. 

 i motsatt riktning enligt d:r Ramms erfarenhet. Det enda rationella är att 

 bringa skogsbeståndet i den rätta formen, och ge det en sådan sammansätt- 

 ning, att det rätta marktillståndet inställer sig. Härvidlag förlitar sig d:r 

 Ramm framför allt på bokens markförbättrande egenskaper. 



Boken har förmåga att hämta fram även de minsta kalkmängder ur marken, 

 och genom bladavfallet återbördas sedan näringsämnena i den bästa möjliga 

 form. Bokens rötter tränga igenom råhumus- och ortstenslager och luckra 

 upp jorden. Genom lövskogsinblandning i allmänhet och bok isynnerhet er- 

 hålles därför ett förbättrat marktillstånd och en ökad produktion. 



Dr Ramm är en varm anhängare av VV.\GNERsystemets principer, ehuru 



