68 X SKOGSFORSKNINGEN' 



däremot endast en art. Denna senare är såväl morfologiskt som fysiologiskt 

 ytterst lik den ena av tallsvamparna. Alla arterna ha det gemensamt, att de 

 bilda öglor (Schnallen) på hyferna, något som är känt endast hos Hymeno- 

 myceterna. Hos den ena av tallens arter utbildas de dock endast i äldre kul- 

 turer, och även här mycket sällan. Det är alltså ytterst sannolikt, att det 

 rör sig om Hymenomyceter. Fruktkroppar ha emellertid ej kunnat bringas 

 till utveckling, ej heller ha konidiestadier kunnat framalstras. 



3. Syntes av mvkorrliizan i leiikiiltur. 



Ett större antal syntesförsök igångsattes förra våren mellan sterilt uppdragna 

 plantor och de förmodade mykorrhizasvamparna. Såsom substrat användes 

 dels steriliserad och tvättad humus, dels glödgad och uttvättad sand med när- 

 lösning (med och utan kväve) i vanliga erlenmeyerkolvar. C:a 3 måna- 

 der efter ympningen undersöktes plantorna i en del kolvar, och det visade 

 sig, att samtliga av de ovan nämnda svamparna bildat normal ektotrof my- 

 korrhiza. Angreppet från svamparnas sida försiggår lättare och mera inten- 

 sivt i sandkulturerna än i humuskulturerna. Det har sitt stora intresse, att 

 svamparna i början växa ini själva cellerna, där de ofta bilda pseudoparen- 

 kymatiska anhopningar. Först något senare uppträder det karaktäristiska 

 Hartigska nätverket emellan cellerna. Plantor, som ej ympats, ha ett rot- 

 system av samma utseende som hos icke mykotrota växter. Sålunda före- 

 finnes här icke någon utpräglad skillnad mellan kort- och långrötter, och rot- 

 hår äro synnerligen väl utbildade. 



4. Sy/i/es ov pseiidoinvkorrhizan i reitkultitr. 



Från äldre mykorrhizor och från ett- och två-äriga långrötter har så gott 

 som konstant isolerats från både tall och gran ett annat mycel, som jag i 

 en föregående berättelse preliminärt hänfört till släktet Ilormodendnim. I 

 syntesförsöken med denna ha rotgrenarna erhållit begränsad tillväxt och blivit 

 mykorrhiza-liknande. Rothår ha ej utbildats. Svampen uppträder emellertid 

 här endast ini cellerna och bildar ej hyfmantel, såsom förhållandet är hos 

 normal mykorrhiza. Bildningarna ha en påfallande likhet med den i naturen 

 uppträdande, av mig förut beskrivna pseudomykorrhizan. Denna svamp är 

 rent parasitisk. Efter några månader äro plantorna fullständigt dödade av 

 hyferna, som genomväxa ej endast rötterna utan även hypokotylen och barren. 

 Dä denna svamp, som nämnts, i naturen är så allmänt förekommande, torde 

 den ej sällan åstadkomma förödelse bland unga plantor. Emellertid synes 

 dess skadliga inverkan hämmas, om de egentliga mykorrhizabildama finnas 

 tillstädes. 



5 . AJvkoi rhizasvatnparnas fysiologi. 



Svamparnas fysiologi har ägnats en tämligen ingående undersökning. Det 

 har framgått, att de äro ytterligt specialiserade. Tillväxten är i stort sett pa 

 alla näringssubstrat mycket långsam, och åtskilligt talar för att svamparna 

 också i naturen växa mycket långsamt i de fall, då de sakna förbindelse med 

 träden. Först i symbios med dessa blir tillväxten kraftigare. — Frågan om 

 huru svamparna tillfredsställa sitt kvävebehov har naturligen stor betydelse 

 för förstående av den roll, som de spela för träden. I stort sett kan sägas, 



