si<.()(;sf()rskm.\(;f,n x6Q 



att oorganiska kväveföreningar utgöra en siiinre kvävekälia än vissa organiska 

 sädana. Med avseende på dessa senare hava bestämda olikheter påvisats 

 mellan de skilda arterna. Så uppnå två av tallens mykorrhizasvampar den 

 bästa tillvä.xten på nukleinsyra, den tredje av tallens svampar och gransvam- 

 pen den kraftigaste tillvä.\ten på ammoniumcitrat. 



Det har sitt stora intresse, att nukleinsyra för några av svamparna är en 

 utmärkt kvävekälla, dä den hör till de organiska kväveföreningar, som av de 

 amerikanska forskarna Schrfinkk och Skinnkk isolerats från humus. Det 

 föreligger alltså här en möjlighet, att åtminstone en del av mykorrhizabildarna 

 kunna assimilera komplicerade organiska kväveföreningar i marken för att 

 sedan härav överlämna kväve i en eller annan form till träden. Direkta 

 kulturförsök för undersökning av detta förhällande ha ännu ej utförts, men 

 äro planerade för kommande vår. 



En assimilation av luftens fria kväve har ej kunnat fastställas i renkultur. 

 \'isserligen utvecklas svamparna på kvävefritt substrat, men tillvä.\ten försiggår 

 mvcket långsamt, och man måste härvid räkna med det bundna kväve, som 

 laboratorieluften innehåller. Men även om en a.ssimilation av luftens fria kväve 

 ej äger rum i renkultur, är det dock möjligt, att en sådan försiggår hos 

 några av mykorrhizabildarna i symbios med plantorna. Man vet ju, att Bac- 

 teriiim radkicola i renkultur ej assimilerar luftkvävet. Denna fråga hoppas jag 

 kunna avgöra under kommande vegetationsperiod genom försök, som igång- 

 sattes förra vären med [)!antor på kvävefritt substrat med och utan svamp. 

 Ännu kan ingen tydlig skillnad förmärkas mellan ympade och icke ympade 

 plantor. Det är också ej uteslutet, att skilda mykorrhizasvampar förhålla sig 

 olika i detta avseende. 



Mina experimentella undersökningar över mykorrhizan äro ännu ej avslutade. 

 Ehuru mycket av särdeles stort intresse framkommit, vänta dock många pro- 

 blem på sin lösning. Erågan om vilken roll mykorrhizan spelar har givetvis 

 den allra största praktiska betydelse. Enär i vanlig råhumus alla kortrötter 

 äro utbildade såsom mykorrhizor, måste huvudmassan av näringsströmmen 

 till träden först upptagas av svamparna, som i sin tur överlämna de nödvän- 

 diga ämnena till de förra. Skötseln av detta slags skog med hänsyn till 

 marken blir därför till stor del skötsel av mykorrhizasvamparna. Jag hoppas, 

 att kommande undersökningar skola lämna ett bidrag till klargörandet av 

 dessa intressanta spörsmål. 



3. Undersökning rörande virkesutbyte, omkostnader m. m. vid för= 

 sågning av timmer. 



Som i föregående årsberättelse meddelades har lektor (junno Kinnm.xn 

 publicerat en första redogörelse för sina undersökningar i frågan i Skogsv. 

 tidskr. iq20, s. loi — 120. 



4- Utarbetandet av en studie över våra svenska långhorningars 

 biologi och levnadsförhållanden med särskild vikt lagd på utveck- 

 lingsstadierna. 

 Som i föregående berättelse meddelades är undersökningen avslutad och 

 dr N. A. Kemner har avlämnat ett omfattande manuskript häröver. Det fin- 

 nes nu utsikt att under året få detta tryckt i P^ntomologisk tidskrift. 



