LITTEMTUR 



RECENSIONER 



Barth, Ai;nar. Skogbrukslaere I. Hugstsystemene og skogens na- 

 turlige foryngelse. j:die gjennenisete og forokede ^ltga^e. Kri.stiania 

 1920. Griindahl & Sons forlag. 208 sid. 



Genom Svenska Skogsvårdsföreningens besök i Norges skogar senaste sommar 

 har intresset i Sverige blivit väckt för norskt skogsbruk i mycket högre grad 

 än förut. Då under norrmännens besök i våra skogar i sommar ännu mera 

 förbrödring mellan skogsmännen i de båda länderna kommer att äga rum, 

 torde det vara lämpligt att fästa de svenska skogsmännens särskilda uppmärk- 

 samhet pä den nyligen utkomna tredje upplagan av Norges främsta handbok 

 i skogsskötsel. 



1 Skogsvårdsföreningens tidskrift 1906, s. 108 — 109 har jag i korthet om- 

 nämnt första upplagan av Barths »Hygstsystemene», år 1912 utkom andra 

 upplagan och förra året som sagt den tredje. — Denna är utvidgad med över 

 20 sidor text, varjämte 20 nya bilder tagits med. Det är i hu\udsak de 

 sista 8 årens skogslitteratur, som inarbetats i den nya upplagan. I kapitlet 

 »Tyndingshugst» (gallring) finna vi sålunda efter Wahlcren och Kkf.k olika 

 uppgifter om procentuttagningen vid olika starka gallringsformer. Här är 

 också intaget som en särskild avdelning om 4 sidor »Professor Schottes sy- 

 stem». Ett nytt kapitel är »tyndingshugstens eftektivitet> , huvudsakligen efter 

 Svenska Skogsförsöksanstaltens undersökningar. — Förf. anger maximiantalet 

 fröträd per har till för granskog 400 — 280 (föreg. upplaga 500 — -350) och för 

 tallskog till 200 — 140 (föreg. uppl. 350—200), men om det blir \anskligt att 

 i tid utglesa fröträden, böra de frän början ställas glesare. Ett nytt kapitel 

 är : Dimensionshugst» där författaren bl. a. säger, att å de stora arealer i Norges 

 skogar, som under generationer varit behandlade enligt denna avverkningsmetod, 

 har produktionen gått betydligt tillbaka. Han anser att de icke innehålla mer 

 än en bråkdel av det trädantal och den kubikmassa, som de skulle kunna 

 producera under normala mark- och beståndsförhållanden- — Ett nytt kapitel 

 är också ägnat åt Wagners kantblädning. Barth har funnit att den av 

 Wagner föreslagna avverkningsriktningen frän norr till söder passar väl tör 

 Sonderfjeldske Norge och det regnfattiga Ostlandet, medan i det Nordenfjeldske 

 Norge avverkningen bör ske i motsatt riktning; detsamma som rec. påvisat 

 för svenskt Norrland. 



I kapitlet om avverkningsytornas beredning och hesåning har förf- inarbetat 

 Hesselmans undersökningar om salpeterbildningen i marken, liksom vid tal 

 om risbränningen. Slutligen förekommer i den föreliggande upplagan en del 

 utvidgningar om fjällskogarnas skyddsbälten. 



Det synes rec. som förf. liksom alla entusiaster för blädning, vill ge ter- 

 minologien »Btedningshugst» väl sä stor omfattning. Så som t. ex. dess ut- 



