l,rnKK.\l'UR X 77 



att det blir en stor uppgift för danska skogsmän, att med sitt solida kultur- 

 arbete bringa reda i de misshandlade skogarna i Sonderjylland, för att de 

 skola bliva vad de kunna vara: en prydnad för det danska skogsbruket. Han 

 tillråder att bringa stora offer för att främja dessa skogars bästa istället för 

 att offra stora summor på att söka framalstra skog ä Jyllands magraste hedar. 



Boken saknar rubrikindelningar och varje slag av kursiveringar — endast 

 genom innehållsförteckningen får man en någorlunda god bild av innehållet. 

 Den kanske därför knappast tilltalar den jäktade nutidsmänniskan, som pä 

 högst någon timme vill veta huvudinnehållet i boken och de nya iakttagelserna 

 i densamma, och som sedan slänger den. »Danmarks Trrevsekst» bör där- 

 emot läsas i lugn och ro i sin helhet i studiekammaren och rekommenderas 

 endast till den, som har tid härtill ; då erbjuder den även en svensk skogs- 

 man ätskilliijt av intresse. (1. Sc:h. 



TIDSKRIFTSÖVERSIKT. 



Skogsskötsel. 



Kiefern=Dauerwaldwirtschaft II. A. Moi.ler, Zeitschrift flir Först- und 

 Jagdwesen 1921, h. 2, s. 70 — 85. 



1 föregående häfte av tidskriften har jag helt kort fäst uppmärksamheten 

 på professor Mollers redogörelse för von Kalitschs märkliga resultat vid 

 skötseln av skogen till Bärenthoren samt uppräknat den mängd artiklar, vartill 

 dessa undersökningar givit upphov. — Möller vederlägger nu en del fram- 

 kastade påpekanden samt lämnar här och var något fylligare redogörelse för 

 det nya skogsbrukssättet. Han framhåller att grundtanken i det nya skogs- 

 brukssättet, Dauerwaldwirtschaft är alldeles oberoende av föryngringsfrågan sä 

 tillvida att den både kan inrymma naturlig föryngring och skogsodling. Han 

 betonar att varje hushållning, som åsyftar kontinuitet i skogens väsen över 

 hela arealen, bör betecknas med begreppet Dauerwaldwirtschaft. Det vid 

 Bärenthoren tillämpade förfaringssättet är blott en väg att nå målet. En direkt 

 fråga, hur han tänker sig regleringen av avkastningen i det nya skogsbruks- 

 sättet, besvarar han enkelt och kort. Efter skogens taxering uttages en lämp- 

 lig kvantitet av skogen, och det avverkade virket bokföres. Efter 5 är eller 

 mer uppskattas skogen ånyo. Har förrådet minskat, så var avverkningen för 

 stor och bör minskas för kommande period, har förrådet ökats och har prak- 

 tiken visat att utbytet ej räckt till, så kan avverkningen ökas. M. håller dock 

 före, att virkesförråden böra ökas, ty knappast något statsrevir kan uppvisa 

 tillräckligt virkesförråd efter Dauerwald-hushållningens sinne. 



G. SiH. 



Der Fehler in dem Möllerschen Dauerwald=Exempel. D:r Busse. 

 Forstliche \\'ochenschrift Silva. 1921, n:r ^Yi2' ^- 57 — ^°- 

 I mitt ref. i Skogsv. Tidskr. i föregående häfte framhöll jag, att »man är 

 böjd ställa sig något tvivlande pä dessa sifferuppgifter» i Mollers kalkyl, och 

 jag anförde ej ens den tillväxtsiffra av 1,55 kbm »Derbholz», som han trott 

 sig finna vara den riktiga från är 1884. Som jag nämnde var tillväxten se- 



