136 >; SKOGSLAGSTIFTNINCiEN 



g ^. Där på grund av inkommen anmälan eller eljest skogsvårdsstyrelsen 

 finner skälig anledning antaga, att skog avverkas i strid mot vad härovan 

 stadgas eller att sådant förfarande med skogsmark, som i 2 § sägs äger rum, 

 skall styrelsen, därest ej överenskommelse enligt jo § kan träffas, hos Kungl. 

 Maj:ts befallningshavande påkalla undersökning. Kungl. Marjts befallnings- 

 hävande förordnar i anledning härav en skogsstatens tjänsteman att med bi- 

 träde av två ojäviga gode män, vilka av förrättningsmannen utses bland dem, 

 som till ledamöter i ägodelningsrätt eller till gode män vid lantmäteriförrätt- 

 ning i orten valda äro, å stället undersöka förhållandet och däröver till skogs- 

 vårdsstyrelsen avgiva redogörelse med förslag till de åtgärder, som för mar- 

 kens återställande i skogbärande skick må finnas nödiga. Stanna syneraännen 

 i olika meningar, varda de särskilda meningarna skogsvårdsstyrelsen meddelade. 



Sådan undersökning äger skogsvårdsstyrelsen jämväl påkalla där eljest, jäm- 

 likt denna lag, stadgad skyldighet att betrygga återväxt åsidosattes. 



10 §. Kan skogsvårdsstyrelsen antingen efter övervägande av de i under- 

 sökningsinstrumentet innehållna förslag eller eljest träffa överenskommelse med 

 den, som jämlikt 5 § är ansvarig för återväxtens betryggande, om de åtgärder, 

 som böra vidtagas för markens återställande i skogbärande skick, skall den- 

 samma skriftligen upprättas och lända därefter till efterrättelse. Till säkerhet 

 för sådan överenskommelse äger skogsvårdsstyrelsen påfordra ställande av 

 sådan part eller borgen, som i 13 § sägs. Kan ej överenskommelse träffas 

 eller hava efter det överenskommelse träffats de däri avtalade åtgärderna 

 blivit eftersatta, äger skogsvårdsstyrelsen att vid domstol anhängiggöra och 

 utföra talan mot vederbörande. 



1 1 §. Har jämlikt 10 § talan blivit till domstol instämd, äger domstolen 

 föreskriva de åtgärder, vilka för återväxtens betryggande å den skogsmark, 

 som är i fråga, böra vidtagas, samt förelägga viss tid inom vilken samma 

 åtgärder skola vara fullgjorda, vid äventyr att de eljest varda av skogsvårds- 

 styrelsen på den försumliges bekostnad verkställda; och må domstolen där- 

 jämte, jämväl innan målet slutligen prövas, i den mån sådant synes vara av 

 nöden samt kunna ske utan förnärmande av annans rätt, meddela förbud, 

 intill dess de föreskrivna åtgärderna blivit verkställda, mot avverkning å så 

 stor del av det ägaren tillhöriga skogsområdet, som skäligt prövas, vilket för- 

 bud må antingen gälla hela skogsbeståndet eller på visst sätt inskränkas så- 

 som genom tillåtelse att avverka träd av vissa mått eller att avverka till hus- 

 behov. 



Över rättens slutliga utslag föres klagan genom besvär; angående klagan 

 över förbud, som under rättegången meddelas, gälle vad som i 16 kap. 10 § 

 rättegångsbalken stadgas. Avverkningsförbudet går genast i verkställighet. 



1 2 §. Förbud, som i 1 1 § sägs, må ock pä begäran av skogsvårdsstyrelsen 

 av överexekutor meddelas, där den jämlikt 9 § verkställda undersökning giver 

 vid handen, att avverkning skett i strid mot i §, eller att sådant förfarande 

 med skogsmark, som i 2 (^ sägs, äger rum eller att missbruk av bestämmel- 

 serna i 3 §, 2 stycket, är att befara, och skäl till sådant förbud i övrigt 

 förekomma. 



Om dylikt förbud gälle i tillämpliga delar vad i utsökningslagen om sking- 

 ringsförbud sägs, dock att pant eller borgen för skada, som kan genom åt- 

 gärden vederparten tillskyndas, icke erfordras. 



13 §. Förbud, som i 11 eller 12 §§ är nämnt, upphöre, där hos över- 



